Єдиний унікальний номер 205/5739/26
Номер провадження2/205/4233/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчана Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник Акціонерного товариства «Таскомбанк» (далі — Позивач, Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі — Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 08.04.2024 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 002/25678882-СК_SB.
Відповідно до умов указаного договору позичальнику були надані банком грошові кошти на таких умовах: сума кредитного ліміту — від 0 грн 00 коп. до 200 000 грн 00 коп.; процентна ставка за користування кредитом — 59 %; строк користування — 12 місяців з автоматичною пролонгацією; цільове призначення кредиту — на споживчі потреби.
Представник позивача вказує, що Банк свої зобов`язання виконав, однак відповідач не повернув отримані кредитні кошти та не сплатив проценти за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 30.09.2025 року виникла заборгованість у загальному розмірі 99 063 грн 40 коп., з яких: 60 000 грн 00 коп. — заборгованість за тілом кредиту, у тому числі прострочена; 39 063 грн 40 коп. — заборгованість за процентами, у тому числі прострочена.
У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 002/25678882-СК_SB від 08.04.2024 року станом на 30.09.2025 року у загальному розмірі 99 063 грн 40 коп. та судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 
Представник позивача разом з позовною заявою подав суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Акціонерного товариства «Таскомбанк» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить судова повістка, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. 
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 08.04.2024 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 002/25678882-СК_SB.
Вказаний кредитний договір між сторонами було укладено шляхом підписання відповідачем Заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб та акцептування відповідачем паспорту споживчого кредиту.
Згідно із зазначеною заявою відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, оформити на його ім`я платіжну картку MasterCard World та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку.
Відповідно до п. 1 Згоди та запевнення клієнта до Договору, що є невід`ємною частиною Заяви-договору, позичальник підтвердив, що до укладення договору ознайомлений з умовами Договору, у тому числі з Тарифами, Правилами користування електронними платіжними засобами, емітованими Акціонерним товариством «Таскомбанк», умовами відкриття та обслуговування рахунків, умовами розміщення вкладу, отримання споживчого кредиту, надання та/або зміни умов надання банківських, платіжних та інших фінансових послуг Банку, а також зобов`язався здійснювати оплату банківських і платіжних послуг у строки та в розмірах, передбачених Тарифами Банку.
Відповідно до п. 11 Згоди та запевнення клієнта до Договору позичальник підтвердив, що розуміє та погоджується з тим, що процентна ставка за кредитом є фіксованою і не може бути змінена без його згоди. Проценти за кредитом нараховуються щомісячно на суму залишку заборгованості на кінець кожного дня за методом “факт/факт” та сплачуються позичальником щомісячно у складі обов`язкового мінімального платежу згідно з умовами кредитування, визначеними Тарифами Банку та зазначеними у паспорті споживчого кредиту.
Відповідно до довідки Акціонерного товариства «Таскомбанк» відповідач ОСОБА_1 з 08.04.2024 року є власником поточного рахунку у валюті гривня № НОМЕР_1 , відкритого на підставі Заяви-договору на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору № 002/25678882-СК_SB від 08.04.2024 року, картка № НОМЕР_2 .
Згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача за Кредитним договором № 002/25678882-СК_SB від 08.04.2024 року станом на 30.09.2025 року становить 99 063 грн 40 коп., з яких: 60 000 грн 00 коп. — заборгованість за тілом кредиту, у тому числі прострочена; 39 063 грн 40 коп. — заборгованість за процентами, у тому числі прострочена.
З виписки за особовим рахунком за Кредитним договором № 002/25678882-СК_SB від 08.04.2024 року за період з 08.04.2024 року по 30.09.2025 року вбачається, що Акціонерне товариство «Таскомбанк» відкрило на ім`я ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1 , на який банком були перераховані кредитні кошти, а також видало відповідачу платіжну картку для проведення розрахунків. Відповідач користувався кредитними коштами шляхом переказу коштів, здійснював погашення заборгованості, процентів тощо.
Встановлені обставини підтверджуються Заявою-договором № 002/25678882-СК_SB від 08.04.2024 року на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування в межах проєкту «izibank», Згодою та запевненням клієнта до Договору, Заявою-договором на відкриття банківського вкладу на вимогу для фізичних осіб «zanachka», положеннями публічної пропозиції Акціонерного товариства «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у межах проєкту «izibank», випискою за рахунком, розрахунком заборгованості та іншими матеріалами справи.
Оскільки Банк наполягає на тому, що відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, кредитну заборгованість не погашає, між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, зокрема електронних, якими обмінялися сторони, та якщо він підписаний його стороною або сторонами.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона — підприємець взяла на себе обов`язок надавати послуги кожному, хто до неї звернеться, зокрема послуги банківського обслуговування.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа, кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти, кредит, позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений договором або законом строк.
Відповідно до ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Таскомбанк» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 002/25678882-СК_SB від 08.04.2024 року шляхом підписання відповідачем Заяви-договору на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування в межах проєкту «izibank», а також акцептування відповідачем паспорта споживчого кредиту.
Зі змісту зазначених документів убачається, що сторони погодили істотні умови кредитування, зокрема умови відкриття поточного рахунку, встановлення кредитного ліміту, порядок користування кредитними коштами, процентну ставку, порядок нарахування та сплати процентів, а також строки виконання зобов`язань.
Після укладення договору між сторонами виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у Банку - обов`язок надати відповідачу можливість користуватися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, а у відповідача - обов`язок повернути отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними.
Матеріалами справи підтверджується, що Акціонерне товариство «Таскомбанк» виконало свої зобов`язання за договором, відкрило на ім`я відповідача поточний рахунок № НОМЕР_1 , видало платіжну картку та надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами.
Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою за особовим рахунком за період з 08.04.2024 року по 30.09.2025 року, з якої вбачається рух коштів за рахунком відповідача, використання кредитних коштів, а також здійснення операцій з погашення заборгованості та процентів.
Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення таких операцій.
Згідно з п. 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, банк зобов`язаний складати на паперових та/або електронних носіях, зокрема, особові рахунки та виписки з них.
Відповідно до п. 62 зазначеного Положення виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Отже, надана позивачем виписка за рахунком є належним доказом руху коштів за рахунком відповідача, користування ним кредитними коштами та виконання банком своїх зобов`язань щодо надання кредиту.
Аналогічний за змістом правовий висновок щодо доказового значення банківської виписки викладено у постановах Верховного Суду від 11.09.2019 року у справі № 755/2284/16-ц та від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, у тому числі на предмет його узгодженості з випискою за рахунком та умовами кредитного договору, суд доходить висновку, що відповідач неналежним чином виконував свої договірні зобов`язання щодо повернення кредитних коштів і сплати процентів за користування ними.
Відповідач доказів виконання своїх договірних зобов`язань, повернення кредитних коштів, сплати процентів або доказів неправильності наданого позивачем розрахунку суду не подав.
Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.
Щодо вимог про стягнення процентів за користування кредитом суд зазначає, що відповідач шляхом підписання Заяви-договору та акцептування паспорта споживчого кредиту підтвердив ознайомлення з умовами кредитування, у тому числі з розміром процентної ставки, порядком нарахування та сплати процентів, а також іншими істотними умовами кредитування.
З огляду на те, що умовами кредитного договору передбачено обов`язок відповідача сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а розрахунок заборгованості за процентами узгоджується з умовами договору та не спростований відповідачем, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за процентами.
Згідно з розрахунком позивача станом на 30.09.2025 року заборгованість відповідача за Кредитним договором № 002/25678882-СК_SB від 08.04.2024 року становить 99 063 грн 40 коп., з яких: 60 000 грн 00 коп. — заборгованість за тілом кредиту, у тому числі прострочена; 39 063 грн 40 коп. — заборгованість за процентами, у тому числі прострочена.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву, заперечень проти позову та доказів на їх обґрунтування суду не подав.
Оскільки позивач надав належні та допустимі докази укладення кредитного договору, користування відповідачем кредитними коштами та розміру заборгованості, а відповідач ці обставини не спростував, суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 002/25678882-СК_SB від 08.04.2024 року підлягають задоволенню у повному обсязі.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп.
Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662 грн 40 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 207, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263–265, 280–282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
1.Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити в повному обсязі.
2. Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ЄДРПОУ 09806443) заборгованість за Кредитним договором № 002/25678882-СК_SB від 08.04.2024 року, станом на 30.09.2025 року, у загальному розмірі 99 063 грн. 40 коп., з яких: 60 000 грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 39 063 грн. 40 коп. - заборгованість по процентах ( в т.ч. прострочена).
3. Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ЄДРПОУ 09806443) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 662 грн. 40 коп. 

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Мовчан Д.В.