РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2026 року 	м. Рівне	№460/8073/26	
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 	
 	про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 22.04.2026 №172850022063 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком, яка призначається відповідно до пункту 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у спосіб переведення її на пенсію за віком відповідно пункту 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII, зарахувавши до стажу державної служби весь період роботи в податкових органах з 03.08.1998 по 07.04.2026, обчисливши таку пенсію виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображеної у довідках Головного управління ДПС у Рівненській області від 16.04.2026 №65/17-00-10-02-06 (Додаток 4 до Порядку) та від 16.04.2026 №66/17-00-10-02-06 (Додаток 6 до Порядку).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в пенсійному органі та отримує пенсію за віком на умовах Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. В 16.04.2026 року позивач звернулася до пенсійного органу з заявою про переведення її на пенсію за віком на підставах Закону України “Про державну службу”, однак відповідач відмовив їй у такому переведенні у зв`язку з недостатністю стажу державної служби для призначення пенсії. Вважає відмову відповідача у призначенні пенсії протиправною та необґрунтованою, оскільки право на призначення пенсії підтверджується належними документами. З таких підстав, просив позов задовольнити.
Ухвалою суду від 14.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що у ОСОБА_1 заяви відсутнє право на перерахунок пенсії, оскільки стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців становить 12 років 5 місяців 29 днів, але станом на 01.05.2016 заявниця не перебувала на посадах, віднесених до державної служби. Крім того, в довідці про складові заробітної плати для державного службовця (додаток 4) № 65/17-00-10-02-06 від 16.04.2026, виданій Головним управлінням ДПС у Рівненській області відсоток надбавки за вислугу років — 30 не відповідає, заявленому в довідці, стажу державної служби — 39 та потребує уточнення. Виходячи з викладеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення від 22.04.2026 №172850022063 про відмову в переведенні з пенсії за віком згідно із Законом 1058 на пенсію за віком згідно із Законом №889, у зв`язку з відсутністю правових підстав, а тому просив відмовити у задоволенні позову повністю.
Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
16.04.2026 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Рівненській області з заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” на підставі довідок про складові заробітної плати 16.04.2026 №65/17-00-10-02-06 та від 16.04.2026 №66/17-00-10-02-06.
За принципом екстериторіальності заява та додані до неї документи передані для розгляду до ГУ ПФУ в Полтавській області.
Рішенням від 22.04.2026 №172850022063 ГУ ПФУ в Полтавській області відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на інший вид пенсії, оскільки згідно із записами трудової книжки Серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання інспектора податкової служби І рангу під час роботи у державній податковій адміністрації з 01.02.1999, з 11.03.2003 присвоєно спеціальне звання радника податкової служби ІІІ рангу, з 24.12.2013 – радника податкової та митної справи ІІІ рангу. Таким чином, підстави для зарахування до стажу цих періодів роботи відсутні, оскільки зазначені посади не відносяться до посад державної служби. Вказав, що станом на 01.05.2016 заявниця не перебувала на посадах, віднесених до державної служби. Крім того, в довідці про складові заробітної плати для державного службовця (додаток 4) № 65/17-00-10-02-06 від 16.04.2026, виданій Головним управлінням ДПС у Рівненській області відсоток надбавки за вислугу років — 30 не відповідає, заявленому в довідці, стажу державної служби — 39 та потребує уточнення.
Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.
Стаття 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульованим Законом України “Про державну службу” № 3723-XII від 16.12.1993 (далі – Закон № 3723-XII).
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України “Про державну службу” № 889-VIII від 10.12.2015, згідно Прикінцевих та перехідних положень втратив чинність Закон України “Про державну службу” від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Пунктом 10 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про державну службу” № 889-VIII від 10.12.2015 встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу” та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до положень п. 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про державну службу” № 889-VIII від 10.12.2015 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу” та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України “Про державну службу” № 889-VIII від 10.12.2015 передбачено, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України “Про державну службу” № 3723-XII від 16.12.1993, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” № 3723-XII від 16.12.1993 після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 вказаного Закону та Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про державну службу” № 889-VIII від 10.12.2015, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Тобто, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” № 3723-XII від 16.12.1993 лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про державну службу” № 889-VIII від 10.12.2015 року та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону України “Про державну службу” № 3723-XII від 16.12.1993 вік і страховий стаж.
Аналогічні правові позиції викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року по справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року по справі № 676/4235/17.
Відповідно до ст. 37 Закону України “Про державну службу” № 3723-XII від 16.12.1993 (у редакції на час набрання чинності Законом України “Про державну службу” № 889-VIII від 10.12.2015) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пунктом 8 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 889-VIII регламентовано, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, стаж державної служби за періоди роботи до 01 травня 2016 року обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.
Стаж державної служби до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283), та додатку до нього (були чинними до 01 травня 2016 року).
Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України “Про порядок обчислення стажу державної служби” від 03 травня 1994 року № 283, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.
Пунктом 1 Порядку № 283 встановлено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.
Згідно з п. 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України “Про державну службу”, а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Відповідно до пункту 2 Порядку 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема,: на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України “Про державну службу”, а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування” та на посадах керівних працівників і спеціалістів виконавчих комітетів місцевих рад, їх управлінь, самостійних відділів, інших структурних підрозділів.
Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи. Скарги, пов`язані з визначенням стажу роботи державних службовців, розглядаються згідно з чинним законодавством.
Із наданої позивачем трудової книжки Серія НОМЕР_1 , від 13 жовтня 1982 р., вбачається: - Запис №17 від 03.08.1998 – прийнята в порядку конкурсного відбору на посаду старшого державного податкового інспектора відділу провадження надходжень та економічного аналізу (наказ від 03.08.98 №30-О); - Запис №18 від 01.02.1999 – присвоєно спеціальне звання інспектор податкової служби І (першого) рангу (наказ від 26.01.99 №2-О); - Запис №19 від 12.05.2000 – відділ перейменовано на відділ економічного аналізу та прогнозування податкових надходжень (наказ №17-о від 12.05.2000р.); - Запис №20 від 11.12.2002 – переведена на посаду головного державного податкового інспектора цього ж відділу після стажування (наказ №102-о від 11.12.2002р.); - Запис №21 від 11.03.2003 – присвоєно чергове спеціальне звання радник податкової служби ІІІ рангу (наказ №16-о від 11.03.2003р.); - Запис №22 від 01.09.2005 – переведена за її згодою на посаду головного державного податкового інспектора сектору економічного аналізу та прогнозування з організаційно-штатними змінами (наказ №97-о від 31.08.2005р.); - Запис №23 від 18.07.2006 – переведена на посаду головного державного податкового інспектора відділу економічного аналізу та прогнозування (наказ №83-о від 18.07.2006р.); - Запис №24 від 27.07.2009 – переведена на посаду головного державного податкового ревізора відділу економічного аналізу (наказ №82-о від 27.07.2009р.); - Запис №25 від 09.02.2010 – призначена в порядку переведення на посаду головного державного податкового ревізор-інспектора відділу економічного аналізу як така, що успішно пройшла стажування (наказ №9-О від 09.02.2010р.); - Запис №26 від 01.01.2012 – відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.09.2011 №989 «Про утворення територіальних органів «Державної податкової служби» Державну податкову адміністрацію в Рівненській області реорганізовано шляхом перетворення в Державну податкову службу у Рівненській (постанова КМУ від 21.09.2011 №989); - Запис №27 від 01.02.2012 – призначена в порядку переведення на посаду головного державного податкового ревізор-інспектора відділу прогнозування та аналізу управління прогнозування, аналізу, обліку та звітності Державної податкової служби у Рівненській (наказ №2-о від 01.02.2012р.); - Запис №28 від 27.05.2013 – відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» Державну податкову службу у Рівненській реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Міндоходів у Рівненській (постанова КМУ від 20.03.2013 №229); - Запис №29 від 27.05.2013 – призначена в порядку переведення на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу інформаційно-аналітичного супроводження бюджетного процесу та моніторингу забезпечення доходів і зборів координаційно-моніторингового управління (наказ №5-о від 27.05.2013р.); - Запис №30 від 27.12.2013 – присвоєно спеціальне звання радник податкової та митної справи ІІІ (третього) рангу (наказ №153-о від 27.12.2013р.); - Запис №31 від 22.10.2014 – Головне управління Міндоходів у Рівненській реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДФС у Рівненській (постанова КМУ від 06.08.2014 №311); - Запис №32 від 22.10.2014 – переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу координації бюджетного процесу та аналізу надходження платежів координаційно-моніторингового управління (наказ №1-о від 22.10.2014р.); - Запис №33 від 19.02.2016 – переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу координації та проактивного моніторингу доходів та обліково-звітних систем (наказ №22-о від 19.02.2016р.); - Запис №34 від 21.02.2018 – переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу координації та аналітики бюджетного процесу та аналітики податкових ризиків управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем (наказ №29-о від 21.02.2018р.); - Запис №35 від 03.09.2018 – переведена на посаду головного державного інспектора відділу координації бюджетного процесу та аналітики податкових ризиків управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем (наказ №76-о від 28.08.2018р.); - Запис №36 від 03.09.2019 – звільнена з займаної посади в порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні ДПС у Рівненській (наказ №143-о від 29.08.2019р.); - Запис №37 від 04.09.2019 – переведена в Головне управління ДПС у Рівненській, призначена на посаду головного державного інспектора відділу контролю бюджетного процесу та аналізу ризикових операцій та доходів управління моніторингу ризикових операцій та доходів в порядку переведення з Головного управління ДФС у Рівнеській області (наказ №27-о від 03.09.2019р.); - Запис №38 від 04.09.2019 – присвоєно 6 ранг державного службовця (наказ №27-о від 03.09.2019р.); - Запис №39 від 21.02.2020 – переведена на посаду головного державного інспектора відділу координації бюджетного процесу управління податкового моніторингу (наказ №41-о від 19.02.2020р.); - Запис №40 від 17.09.2020 – переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу планування, аналізу, звітності, координації бюджетного процесу та аналітики податкових ризиків управління податкового адміністрування (наказ №123-о від 09.09.2020р.); - Запис №41 від 30.12.2020 – звільнена з займаної посади у порядку переведення до Головного управління ДПС у Рівненській області згідно ст. 41 Закону України «Про державну службу» (наказ №176-о від 17.12.2020р.); - Запис №42 від 31.12.2020 – призначена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу координації та моніторингу доходів бюджету управління податкового адміністрування юридичних осіб в порядку переведення з Головного управління ДПС у Рівненській області (наказ №16-о від 22.12.2020р.); - Запис №43 від 26.04.2021 – переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу координації та моніторингу доходів бюджету (наказ №54-о від 19.04.2021р.); - Запис №44 від 01.07.2021 – призначена на посаду заступника начальника відділу координації та моніторингу доходів бюджету як переможець конкурсу (наказ №127-о від 30.06.2021р.); - Запис №45 від 01.07.2021 – присвоєно 5 ранг державного службовця (наказ №137-о від 30.06.2021р.); - Запис №46 від 19.07.2022 – переведена на посаду заступника начальника управління – начальника відділу організації та моніторингу виконання індикативних показників управління економічного аналізу (наказ №81-о від 19.07.2022р.); - Запис №47 від 01.07.2024 – присвоєно 4 ранг державного службовця (наказ №124-о від 01.07.2024р.); - Запис №48 від 03.12.2024 – переведена на посаду заступника начальника управління – начальника відділу організації та моніторингу виконання показників доходів управління економічного аналізу (наказ №211-о від 03.12.2024р.); - Запис №49 від 07.04.2026 – припинена державна служба та звільнена з займаної посади у зв`язку з виходом на пенсію, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 83 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» (зі змінами) (наказ від 07.04.2026 №56-о).
Згідно з довідкою ГУ ДПС у Рівненській області №65/17-00-02-06 від 16.04.2026 стаж державної служби Чернової Н.О. згідно з Законом № 889-VIII складає 39 років.
При цьому, суд враховує, що відповідачем не ставиться під сумнів достовірність наведеної в трудовій книжці позивача інформації. Проте, відповідач заперечує саму можливість зарахування періоду її роботи в органах податкової служби до стажу державної служби, оскільки в цей період їй присвоювалися спеціальні звання.
Суд такі твердження відповідача оцінює критично та відхиляє як безпідставні, з огляду на таке.
Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, до 01.05.2016 визначав Закон № 3723-XII.
Відповідно до ст. 1 Закону № 3723-ХІІ державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.
В силу приписів ч.17 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Частиною 2 статті 9 Закону № 3723-ХІІ регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.
Тобто, правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами. При цьому Закон №3723-ХІІ застосовується до таких службовців в частині, яка не врегульована спеціальним законом.
Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, був Закон України від 04.12.1990 № 509-XII “Про державну податкову службу в Україні” (далі - Закон № 509-XII).
Згідно з ч.1 ст. 4 Закону № 509-XII Державна податкова адміністрація України, якій за змістом частин другої, третьої цієї статті підпорядковані державні податкові адміністрації в областях, а їм, у свою чергу, - відповідні державні податкові інспекції, є центральним органом виконавчої влади та відповідно до Положення про Державну податкову адміністрацію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2007 № 778, забезпечує реалізацію єдиної державної податкової політики, державної політики у сфері контролю за виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, здійснює міжгалузеву координацію у цій сфері та здійснює свої повноваження, зокрема, через державні податкові інспекції.
За правилами ст. 15 Закону № 509-XII посадовою особою органу державної податкової служби може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом державної податкової служби. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації.
Зазначеною статтею Закону №509-XII також установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються із вимогами статей 5, 12 Закону № 3723-ХІІ щодо обмежень, пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.
Статтею 6 цього Закону визначено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.
Отже, посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже перебувають на державній службі та є державними службовцями.
Законом № 509-XII не врегульовано питання пенсійного забезпечення посадових осіб державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, тому при вирішенні таких питань підлягають застосуванню положення Закону № 3723-ХІІ, зокрема стаття 37.
Водночас, абзацами 1, 2 пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України “Про державну службу”. Період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєнні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України “Про державну службу” незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним законом.
Таким чином, жодних правових підстав для незарахування до стажу роботи на державній службі періоду його роботи на посадах, судом не встановлено, матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.
Висновки аналогічного змісту викладені у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №465/7218/16-а.
Суд враховує, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст. 37 Закону №3723ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17, від 29.11.2022 у справі №431/991/17 та від 12.09.2023 у справі №560/8328/22.
Як свідчить зміст рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”, пенсійний орган не мав зауважень щодо недотримання позивачем таких умов, необхідних для призначення пенсії, як вік, страховий стаж. Спірним було питання відсутності стажу державної служби позивача та перебування на посадах віднесених до державної служби станом на 01.05.2016 року.
Однак суд зазначає, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас в ході судового розгляду встановлено, що позивач досягла 60-річного віку, має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає їй право на призначення пенсії відповідно до Закону України “Про державну службу”, необхідного страхового стажу, а отже вона набула право на призначення пенсії відповідно до положень Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.
Щодо посилань відповідача на те, що в довідці про складові заробітної плати для державного службовця № 65/17-00-10-02-06 від 16.04.2026, виданій Головним управлінням ДПС у Рівненській області відсоток надбавки за вислугу років — 30 не відповідає, заявленому в довідці, стажу державної служби — 39 та потребує уточнення.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 52 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотки посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу. 
Оскільки стаж державної служби позивача складає 39, така надбавка у розмірі 30% позивача на державній службі чітко відповідає 30% посадового окладу, що спростовує твердження відповідача щодо неправомірно виданої довідки.
В силу вимог ч.3 ст.44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
На підставі п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління ПФУ 25.11.2005 за №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно з п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Водночас, матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем своїх повноважень щодо отримання додаткових документів/надання позивачу допомоги в їх отриманні, які були б достатніми для зарахування спірного періоду роботи до стажу державної служби. Відповідач, відмовляючи позивачу у переведенні на інший вид пенсії, будь-яких додаткових документів від неї не вимагав, жодних дій по їх самостійному отриманню не вчиняв.
Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 22.04.2026 №172850022063 не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, а отже є протиправним і підлягає скасуванню.
Суд враховує, що визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок №622).
Відповідно до п.4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.
Як зазначалося раніше, позивач отримує пенсію за віком, яка обчислюється відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ.
Із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України “Про державну службу” позивач звернулася до Пенсійного фонду України з 30.01.2026. Отже, враховуючи вимоги Порядку №622, пенсія позивачу має бути призначена з 30.01.2026, тобто з дати звернення.
Щодо врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії, суд зазначає таке.
12.07.2024 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №823 “Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб” (чинна з 20 липня 2024 року), якою внесено зміни до Постанови №622, доповнивши її, зокрема пунктами 4-1 та 4-2 (Порядок №622).
Так, відповідно до п.4 Поряду пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, здійснюється з урахуванням положень пунктів 4-1 і 4-2 цього Порядку.
Згідно з п.4-1 Порядку №622 для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 1 січня 2024 р. в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, заробітна плата визначається з урахуванням:
посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років у розмірах, установлених на дату звернення за призначенням пенсії (за посадою, передбаченою штатним розписом);
розмірів виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, визначених у середньомісячних сумах за період починаючи з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 р. як за повний місяць.
Розмір посадового окладу визначається за останньою займаною особою посадою державної служби, передбаченою штатним розписом державного органу, на дату звільнення або звернення особи за призначенням пенсії.
Особам, які працювали на посадах державної служби, класифікацію яких було проведено, і мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, починаючи з 1 січня 2024 р. за вибором таких осіб визначається в середньомісячних сумах за період з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи або за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше 1 січня 2024 р., визначених за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) державної служби у штатному розписі державного органу, встановленою на основі класифікаційного коду, в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за визначеним класифікаційним кодом. При цьому для осіб, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 р. як за повний місяць.
Для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 1 січня 2024 р. у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, подаються довідки про:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 1;
розміри виплат, зазначених в абзаці третьому цього пункту, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 2;
середньомісячний розмір виплат, визначений за вибором особи, відповідно до абзацу п`ятого цього пункту, за формою згідно з додатком 3.
Відповідно до пункту 5 Порядку №622 довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII “Про державну службу” пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII “Про державну службу” та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Як свідчать матеріали справи, позивач разом з заявою про призначення пенсії на умовах Закону України “Про державну службу” надала пенсійному органу довідку ГУ ДПС у Рівненській області про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 16.04.2026 №65/17-00-10-02-06, довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби №16.04.2026 №66/17-00-10-02-06.
Вказані довідки відповідають формам довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, визначеним Порядком №622, та відображають складові заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавку за вислугу років, надбавки за інтенсивність праці, виконання особливо важливої роботи, премію, інші виплати, за останнім місцем роботи позивача перед зверненням за пенсією.
При цьому, суд зазначає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на Пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії. 
Висновки аналогічного змісту викладені Верховним Судом у постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17, № 233/179/17 в постанові від 24.06.2021. 
Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах. Натомість, доводи та аргументи позивача, якими вона обґрунтовувала позовні вимоги, знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити частково.
За правилами ч.1 ст.139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, рішення якого визнано протиправним, слід стягнути сплачений нею судовий збір. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 22.04.2026 №172850022063 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком, яка призначається відповідно до пункту 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у спосіб переведення її на пенсію за віком відповідно пункту 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII, зарахувавши до стажу державної служби весь період роботи в податкових органах з 03.08.1998 по 07.04.2026, обчисливши таку пенсію виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображеної у довідках Головного управління ДПС у Рівненській області від 16.04.2026 №65/17-00-10-02-06 (Додаток 4 до Порядку) та від 16.04.2026 №66/17-00-10-02-06 (Додаток 6 до Порядку).
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 03 липня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34,м. Полтава,Полтавська обл.,36014, код ЄДРПОУ 13967927)

Суддя       В.В. Щербаков