ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2026  м.Дніпро Справа № 904/2632/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 (доповідач) 
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

за участю представників:
від скаржника ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ): не з`явився,
від боржника (Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями « ІНФОРМАЦІЯ_2 »): ОСОБА_5 (поза межами приміщення суду) - адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
апеляційну скаргу  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_3 )
на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 у справі №904/2632/25 (суддя ОСОБА_6 ), повний текст складено 23.03.2026
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер юридичної особи НОМЕР_2 )
до боржника Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер юридичної особи НОМЕР_3 )
про визнання банкрутом,

арбітражний керуючий –  ОСОБА_7 (свідоцтво №194 від 28.02.2013),

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви та ухвали суду першої інстанції.

У провадженні ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуває справа №904/2632/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер юридичної особи НОМЕР_2 ) до Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер юридичної особи НОМЕР_3 ) про визнання банкрутом у процедурі розпорядження майном; повноваження розпорядника майна Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями « ІНФОРМАЦІЯ_2 » виконує арбітражний керуючий ОСОБА_7 (свідоцтво №194 від 28.02.2013)
22.12.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшло клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 (вх.№560065/25 від 22.12.2025), за змістом якого заявник просить суд:
- зобов`язати керівника Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями « ІНФОРМАЦІЯ_2 » – ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_4 ) надати ІНФОРМАЦІЯ_1 бухгалтерську та іншу документацію, необхідну для проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ідентифікаційний номер юридичної особи НОМЕР_3 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства та іншого законодавства за період з 01.07.2019 по теперішній час та законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2019 по теперішній час;
- врахувати надану інформацію при вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури.
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 16.03.2026 у справі №904/2632/25 у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 (вх.№560065/25 від 22.12.2025) про зобов`язання керівника Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями « ІНФОРМАЦІЯ_2 » – ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_4 ) надати ІНФОРМАЦІЯ_1 бухгалтерську та іншу документацію, необхідну для проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ідентифікаційний номер юридичної особи НОМЕР_3 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства та іншого законодавства за період з 01.07.2019 по теперішній час та законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2019 по теперішній час - відмовлено.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до ІНФОРМАЦІЯ_6 з апеляційною скаргою звернулось ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали ІНФОРМАЦІЯ_5 від 16.03.2026 у справі №904/2632/25; скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 у повному обсязі. Розгляд справи здійснювати за участю представника ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування вимог ІНФОРМАЦІЯ_1 посилається на Положення про ІНФОРМАЦІЯ_7 , затверджене постановою КМУ №227 від 06.03.2019, та норми Податкового кодексу України, зокрема підпункт 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, відповідно до якого відкриття провадження у справі про банкрутство є безумовною підставою для проведення документальної позапланової перевірки платника податків.
Скаржник зазначає, що документальна перевірка спрямована на встановлення своєчасності, достовірності та повноти сплати податків і зборів та проводиться на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського і податкового обліку, фінансової та іншої звітності, а згідно з п. 85.2 та п. 85.4 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати контролюючому органу всі документи, пов`язані з предметом перевірки. Також апелянт посилається на пп. 20.1.38 п. 20.1 ст. 20 ПК України щодо права податкового органу звертатися до суду із заявою про вилучення первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів, на п. 44.2, 44.3 ст. 44 ПК України щодо обов`язку ведення та зберігання бухгалтерських і податкових документів не менше 1095 днів, а також на ч. 7 ст. 111 ЦК України, відповідно до якої ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана забезпечити надання податковим органам первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку для проведення перевірки. 
Апелянт наголошує, що контролюючий орган є конкурсним кредитором у розумінні ст. 1 КУзПБ, а проведення перевірки необхідне для належного формування грошових вимог до боржника та виявлення можливих ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства. На підтвердження правової позиції ІНФОРМАЦІЯ_1 посилається на постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство КГС ВС від 04.09.2024 у справі №908/2504/22 та від 13.11.2024 у справі №908/1747/23, у яких зазначено, що відкриття провадження у справі про банкрутство є безумовною підставою для проведення податкової перевірки, а процедура банкрутства спрямована не лише на захист приватного інтересу кредиторів, але й публічного інтересу держави, у тому числі щодо недопущення фіктивного банкрутства та доведення до банкрутства. 
Також скаржник посилається на практику ЄСПЛ у справах «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», «Де Куббер проти Бельгії», «Кастілло Альгар проти Іспанії» та «Хамідов проти Росії» щодо права доступу до суду, принципу справедливого судового розгляду та недопустимості очевидних судових помилок. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначає, що після відкриття ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 02.09.2025 провадження у справі про банкрутство ПрАТ з іноземними інвестиціями « ІНФОРМАЦІЯ_2 » видано наказ від 08.10.2025 №6145-п про проведення документальної позапланової перевірки з 17.10.2025 тривалістю 10 робочих днів, однак під час виїзду за податковою адресою підприємства ( АДРЕСА_3 ) встановлено відсутність підприємства та його посадових осіб, у зв`язку з чим складено акт про неможливість проведення перевірки від 17.10.2025 №2786/04-36-07-07-03/21129873. 
Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 направило листи №87383/6/04-36-07-07-07 та №87386/6/04-36-07-07-07 від 17.10.2025 про надання документів для проведення перевірки на адресу керівника та розпорядника майна, а також запит від 20.10.2025 №49702/5/04-36-07-07-05 щодо встановлення місцезнаходження платника податків. Апелянт стверджує, що через ненадання первинних та бухгалтерських документів він позбавлений можливості провести перевірку та встановити наявність грошових вимог до боржника, а тому просив суд зобов`язати керівника надати документи фінансово-господарської діяльності та бухгалтерського обліку за період з 01.07.2019 по теперішній час, зокрема договори, додатки, специфікації, накладні, акти виконаних робіт, рахунки, банківські виписки, акти звірок, фінансову звітність, регістри бухгалтерського обліку та інші первинні документи, необхідні для проведення перевірки. 

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у відзиві на апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі №904/2632/25 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_5 від 16.03.2026 – без змін. 
Зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання податкового органу про зобов`язання керівника боржника надати документи господарсько-фінансової діяльності ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », оскільки матеріали справи не містять доказів належного вчинення контролюючим органом дій, передбачених Податковим кодексом України для проведення перевірки, зокрема доказів встановлення адреси боржника, належного та завчасного направлення наказу про перевірку, проведення самої перевірки, її зупинення чи продовження, а також акту відмови платника податків у наданні документів. 
Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2023 у справі №904/5635/19 (904/9817/21) звернення податкового органу із клопотанням про вилучення документів у межах справи про банкрутство можливе лише за наявності перешкод у проведенні перевірки, передбачених ст. 85 ПК України, а саме – факту відмови платника податків у наданні документів, підтвердженого належним актом. 
При цьому ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулося із запитом від 17.10.2025 №87383/04-36-07-07-07 про надання документів, на який Боржник листом від 02.12.2025 №12/02 повідомив про готовність надати всі необхідні документи, однак зазначив, що первинні бухгалтерські документи знаходяться за місцем здійснення господарської діяльності та розташування виробництва у м. Ромни Сумської області, а їх перевезення до м. Дніпро є об`єктивно ускладненим через великий обсяг документів, відсутність фінансових і трудових ресурсів, а також через регулярні обстріли територій Сумської та Дніпропетровської областей з боку РФ, що створює ризик для працівників та ризик знищення документів під час транспортування; у зв`язку з цим Боржник запропонував або доручити проведення перевірки ІНФОРМАЦІЯ_8 , або забезпечити ознайомлення з документами за місцем їх знаходження у м. Ромни, а службові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 надали згоду на доручення проведення перевірки ІНФОРМАЦІЯ_8 . ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » наголошує, що такі обставини свідчать про відсутність відмови або ухилення Боржника від надання документів. 
Крім того, ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зазначає про порушення контролюючим органом процедури проведення перевірки, оскільки документальна позапланова перевірка була призначена наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 №6145-п від 08.10.2025 з 17.10.2025 строком на 10 робочих днів, тобто до 31.10.2025, однак запит №87383/04-36-07-07-07 від 17.10.2025 був направлений Боржнику лише 19.11.2025, тобто вже після закінчення строку перевірки, що суперечить п. 85.4 ст. 85 ПК України, відповідно до якого запит про надання копій документів має бути поданий не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення перевірки. 
Також у відзиві зазначено, що додані до клопотання документи не підтверджують належного вручення наказу про проведення перевірки до її початку, як цього вимагають ст. 42 ПК України та п. 78.1.7 ст. 78 ПК України, а Акт №2786/04-36-07-07-03/21129873 від 17.10.2025 лише підтверджує, що представники ІНФОРМАЦІЯ_8 прибули за адресою Боржника для вручення наказу №6145-п від 08.10.2025, однак вручення не відбулося через відсутність посадових осіб ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 
Посилаючись на постанову Верховного Суду від 06.07.2022 р. у справі №908/564/21, боржник зазначає, що не виявлення посадових осіб за місцезнаходженням не звільняє контролюючий орган від обов`язку направити наказ рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак доказів такого направлення ані до клопотання, ані до апеляційної скарги не додано. Висновок про неможливість проведення перевірки зроблено лише за результатами одного виходу представників податкового органу без повторних спроб проведення перевірки. 
ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » наголошує, що податковий орган безпідставно посилається на п.п. 20.1.38 п. 20.1 ст. 20 ПК України як на підставу для витребування оригіналів первинних документів, оскільки п. 85.5 ст. 85 ПК України прямо забороняє вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських та бухгалтерських документів, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством. Посилаючись на постанову Верховного Суду від 14.03.2023 р. у справі №640/5814/21, зазначає, що вилучення документів можливе виключно у порядку, передбаченому КПК України, на підставі ухвали слідчого судді чи суду про тимчасовий доступ до речей і документів відповідно до ст. 160, 165 КПК України, з оформленням опису вилучених документів та протоколу слідчої дії, тоді як витребування документів на запит не є тотожним їх вилученню.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Після відкриття провадження у справі про банкрутство №904/2632/25 щодо Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на підпункт 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, 08.10.2025 видало наказ №6145-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки підприємства з 17.10.2025 тривалістю 10 робочих днів.
Як зазначив заявник, під час виїзду за податковою адресою боржника: АДРЕСА_3 , посадовими особами податкового органу було встановлено відсутність підприємства та його посадових осіб, у зв`язку з чим складено акт про неможливість проведення перевірки від 17.10.2025 №2786/04-36-07-07-03/21129873.
Також ІНФОРМАЦІЯ_8 направило листи керівнику боржника та арбітражному керуючому №87383/6/04-36-07-07-07 від 17.10.2025 та №87386/6/04-36-07-07-07 від 17.10.2025 з вимогою надати документи для проведення перевірки.
20.10.2025, податковим органом направлено запит №49702/5/04-36-07-07-05 про встановлення місцезнаходження платника податків.

5. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, надані докази, доводи ІНФОРМАЦІЯ_1 та норми чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання контролюючого органу щодо зобов`язання керівника ПрАТ з іноземними інвестиціями « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надати бухгалтерську та іншу документацію для проведення документальної позапланової перевірки.
Правовідносини, пов`язані з реалізацією контролюючим органом права на проведення документальної позапланової перевірки платника податків, врегульовані спеціальними нормами Податкового кодексу України, які визначають порядок виникнення, реалізації та забезпечення такого права.
Суд першої інстанції правильно встановив, що підставою для призначення документальної позапланової перевірки боржника ІНФОРМАЦІЯ_1 визначило положення підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, відповідно до якого така перевірка може бути проведена, зокрема, у разі порушення провадження у справі про банкрутство платника податків.
Разом із тим місцевий господарський суд обґрунтовано виходив із того, що саме по собі існування передбачених законом підстав для проведення перевірки не свідчить про належну реалізацію контролюючим органом свого права на її проведення, оскільки Податковим кодексом України встановлено обов`язковий порядок допуску до проведення документальної позапланової перевірки.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 08.10.2025 видано наказ №6145-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ з іноземними інвестиціями « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з 17.10.2025 строком тривалістю 10 робочих днів.
Водночас матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вручення або належного направлення боржнику копії зазначеного наказу у спосіб, передбачений статтею 42 Податкового кодексу України.
Суд першої інстанції правильно застосував положення пункту 42.2 статті 42, пункту 78.4 статті 78 та пункту 81.1 статті 81 ПК України і дійшов правомірного висновку, що право на проведення документальної позапланової перевірки виникає виключно за умови належного вручення платнику податків копії наказу про її проведення.
Колегія суддів ІНФОРМАЦІЯ_6 погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що складений контролюючим органом акт від 17.10.2025 №2786/04-36-07-07-03/21129873 про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю боржника за податковою адресою не є належним доказом виконання вимог статей 42 та 78 ПК України, оскільки такий акт лише фіксує факт відсутності підприємства за адресою, однак не підтверджує належного повідомлення платника податків про проведення перевірки.
ІНФОРМАЦІЯ_9 обґрунтовано врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 06.07.2022 у справі №908/564/21, відповідно до яких невиявлення платника податків або його посадових осіб за місцезнаходженням не звільняє контролюючий орган від обов`язку направити наказ про проведення перевірки рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Суд першої інстанції також правильно встановив, що контролюючим органом не доведено вчинення всіх передбачених законом дій, необхідних для реалізації права на проведення перевірки, оскільки:
- не надано доказів належного направлення наказу про проведення перевірки боржнику;
- не підтверджено здійснення належних заходів щодо встановлення місцезнаходження платника податків до початку перевірки (зокрема, запит про встановлення місцезнаходження боржника №49702/5/04-36-07-07-05 направлено лише 20.10.2025, тобто після визначеної наказом дати початку перевірки);
- відсутні докази прийняття рішення про зупинення або продовження перевірки у порядку пункту 82.4 статті 82 ПК України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обов`язок платника податків надати документи виникає лише після належного початку перевірки, що прямо передбачено пунктом 85.2 статті 85 ПК України.
Оскільки матеріали справи не містять доказів належного початку перевірки у встановленому законом порядку, відсутні правові підстави вважати таким, що виник у боржника, обов`язок щодо надання документів контролюючому органу.
Суд першої інстанції також правильно врахував положення пунктів 85.4, 85.6 та 85.8 статті 85 ПК України, згідно з якими у разі відмови платника податків у наданні документів контролюючий орган зобов`язаний скласти відповідний акт із зазначенням переліку документів, які вимагались до надання.
При цьому матеріали справи не містять належним чином оформленого акта про відмову ПрАТ з іноземними інвестиціями « ІНФОРМАЦІЯ_2 » або його представників у наданні документів у порядку пункту 85.6 статті 85 ПК України.
ІНФОРМАЦІЯ_9 обґрунтовано застосував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.05.2023 у справі №904/5635/19(904/9817/21), відповідно до якої за відсутності належно оформленого акта про відмову у наданні документів відсутні підстави вважати право контролюючого органу порушеним.
Суд першої інстанції також правомірно зазначив, що ані Кодекс України з процедур банкрутства, ані Податковий кодекс України не ставлять можливість подальшого руху справи про банкрутство у залежність від проведення чи не проведення податкової перевірки.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що обставини, пов`язані з реалізацією податковим органом своїх контрольних функцій, не можуть бути підставою для зупинення або затягування процедур банкрутства, оскільки процедура банкрутства здійснюється відповідно до приписів Кодексу України з процедур банкрутства і не залежить від факту проведення податкової перевірки.
Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на положення статті 2 КУзПБ, відповідно до яких застосування інших законодавчих актів у справах про банкрутство здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, а межі судового контролю визначаються саме спеціальним законодавством про банкрутство.
Крім того, місцевий господарський суд правильно зазначив, що чинне законодавство не визначає конкретної стадії провадження у справі про банкрутство, на якій контролюючий орган має право провести позапланову перевірку, а тому податковий орган не позбавлений можливості реалізувати таке право на будь-якій стадії процедури за умови дотримання встановленого Податковим кодексом України порядку.
Доводи апеляційної скарги про те, що ненадання боржником документів унеможливило проведення перевірки та порушило права контролюючого органу, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначені доводи не спростовують встановленого судом факту невиконання самим контролюючим органом обов`язкових процедурних вимог Податкового кодексу України щодо належного повідомлення платника податків та законного початку перевірки.
Посилання апелянта на неможливість реалізації податкового контролю через відсутність підприємства за податковою адресою також відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки відповідно до сталої судової практики така обставина не звільняє податковий орган від дотримання процедури направлення наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений статтею 42 ПК України.
Доводи апеляційної скарги про необхідність витребування судом документів у межах справи про банкрутство фактично зводяться до перекладення на суд функцій контролюючого органу та намагання усунути допущені самим податковим органом порушення процедури призначення та проведення перевірки, що суперечить принципу диспозитивності та межам судового контролю у процедурах банкрутства.
Також апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про неможливість подальшого руху справи про банкрутство без проведення перевірки, оскільки такі твердження суперечать приписам КУзПБ та усталеній судовій практиці Верховного Суду, відповідно до яких не проведення податкової перевірки саме по собі не є перешкодою для здійснення процедур банкрутства та завершення ліквідаційної процедури.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, правильно встановив характер спірних правовідносин, надав належну оцінку доказам у їх сукупності та правильно застосував норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни оскаржуваної ухвали відсутні. Нових обставин або належних доказів, які б спростовували висновки місцевого господарського суду чи свідчили про неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, апеляційна скарга не містить.

6. Висновки за результатами апеляційного перегляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 та вважає оскаржувану ухвалу законною, обґрунтованою і такою, що постановлена з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

7. Розподіл судових витрат.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, ІНФОРМАЦІЯ_10 ,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 у справі №904/2632/25 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 у справі №904/2632/25 - залишити без змін.
3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачені ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повну постанову складено 26.05.2026.

Головуючий суддя ОСОБА_1 

Судді: ОСОБА_3 

ОСОБА_2