Справа № 353/204/25
Провадження № 2/353/16/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року	м.Тлумач	

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді       Мотрук Л.І.,
з участю секретаря судового засідання     Стельмах В.Р.,
представника позивача – адвоката      Зварич Ю.А.,
представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката   Тимофєєвої Л.А.,
представника відповідача Обертинської селищної
ради Івано-Франківського району 
Івано-Франківської області       Адамович М.М.,
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору на стороні позивача     ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 про скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення речових прав на земельну ділянку, -
в с т а н о в и в :

Позивач  ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідачів  ОСОБА_1 , Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 про скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення речових прав на земельну ділянку.Збільшивши свої позовні вимоги, даний позов підтримала та суду пояснила, що вона та ОСОБА_2 є спадкоємцями батька, ОСОБА_4 , якому на праві приватної власності належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2255 га, із кадастровим номером 2625688201:03:018:0002, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (тепер  АДРЕСА_1 ) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 115146 від 13.06.2006 року, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.2004 року ВВО № 203518, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010631100008. Дану земельну ділянку ОСОБА_4 успадкував після смерті матері ОСОБА_5 , яку їй було передано на підставі рішення 6 сесії Хотимирської сільської Ради народних депутатів 22 демократичного скликання с. Хотимир Тлумацького району від 08.10.1996 року «Про затвердження списків громадян, які мають право на приватизацію земельних ділянок».
Для отримання державного акту на право власності на земельну ділянку, на замовлення ОСОБА_4 , у 2004 році Тлумацьким районним відділом Івано-Франківської регіональної філії центру державного земельного кадастру ДП «Центр державного земельного кадастру» було виготовлено технічний звіт по переоформленню та видачі державного акту на право власності на землю, у якому наявний акт встановлення і погодження меж земельних ділянок, який підписано суміжними землекористувачами, зокрема ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_4 отримавши державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 115146 від 13.06.2006 року, в порядку спадкування після смерті матері, належним чином оформив своє право власності на зазначену вище земельну ділянку та зареєстрував його відповідно до вимог законодавства, яке діяло на той час.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Відповідно до заповіту, складеного за життя батьком, від 14.07.2017 року, спадкоємцями його майна є його діти: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 . Спадкоємцем житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,2255 га, для обслуговування даного будинку за цією ж адресою є вона, яка прийняла спадщину відповідно до заповіту та частково її оформила, а саме на зазначений будинок.
Щодо оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку 2625688201:03:018:0002, після звернення спадкоємцями до ГУ Держгеокадастру у Івано-Франківській області виявлено, що інформація про зазначену вище земельну ділянку відсутня у Державному земельному кадастрі. Відомості про неї станом на 01.01.2013 року не були в автоматизованому порядку перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру адміністратором системи ДП «Центр Державного земельного кадастру».
З метою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про зазначену земельну ділянку у 2023 році у ТОВ «Юридично-земельний центр-ІФ» було замовлено виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 та була сформована заява про державну реєстрацію земельної ділянки.
Однак, 29.06.2023 року при розгляді цієї заяви державним кадастровим реєстратором, рішенням № PB-5300200152023, було відмовлено у внесенні відомостей (змін) до Державного земельного кадастру у зв?язку із знаходженням у межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, а саме земельної ділянки з кадастровим номером 2625688201:03:018:0858 (площа співпадає на 17,5574%), площею 0,0406 га, яка належить ОСОБА_1 , відомості про яку були внесені до Державного земельного кадастру 05.10.2019 року державним кадастровим реєстратором на підставі заяви від 26.09.2019 року. Підставою розроблення зазначеної технічної документації стало рішення Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 338-17/18 від 14.12.2018 року «Про розгляд звернення Гр. ОСОБА_1 », яким надано останньому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,0406 га по АДРЕСА_1 за рахунок земель, що перебувають в його користуванні. 24.12.2020 року рішенням Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 036-02/2020 «Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості)» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі на місцевості та передано земельну ділянку площею 0,0406 га по АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 .
Зазначені рішення сільської ради прийняті всупереч ст. 19 Конституції України, з перевищенням повноважень органу місцевого самоврядування та є такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства.
На підставі рішення Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 24.12.2020 року № 036-02/2020 «Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості)» за заявою ОСОБА_1 державним реєстратором виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.04.2021 року, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2327934226256, на об?єкт нерухомого майна земельну ділянку з кадастровим номером 2625688201:03:018:0858, площею 0,0406 га, яким зареєстровано право власності за ОСОБА_1 . Таким чином, відповідач у 2019 року виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), здійснив державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та у 2021 році державну реєстрацію права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки, яка знаходиться в межах земельної ділянки, право власності на яку належним чином зареєстроване відповідно до вимог законодавства, яке діяло на той час за її батьком ОСОБА_8 ще у 2006 році.
Зазначені вище обставини перешкоджають ОСОБА_3 , як спадкоємцю ОСОБА_8 , належним чином здійснити державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2255 га, із кадастровим номером 2625688201:03:018:0002 та оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. 
У зв`язку з цим, просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 14.12.2018 року № 338-17/18 «Про розгляд звернення Гр. ОСОБА_1 »; визнати незаконним та скасувати рішення Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 24.12.2020 року № 036-02/2020 «Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості)» в частині затвердження ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі на місцевості та передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 - 0.0406 га (кадастровий номер 2625688201:03:018:0858); визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2625688201:03:018:0858, загальною площею 0,0406 га, за ОСОБА_1 ; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 2625688201:03:018:0858, площею 0,0406 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства у Державному земельному кадастрі; стягнути судові витрати.
09.05.2025 року представником відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської областідо суду подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Обертинської селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області,згідно поданих заяв ОСОБА_1 , дійсно приймалися рішення від 24.11.2020 року за № 036-01/2020 «Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості)» та рішення від 24.12.2020 року за № 062-02/2020 «Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості)». Однак, рішення від 24.12.2020 року № 036-02/2020 «Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості)» Обертинською селищною радою не приймалося (том 1, а.с. 70).
01.10.2025 року представником відповідача  ОСОБА_1 – адвокатом Тимофєєвою Л.А.до суду подано письмові пояснення, в яких зазначила, що Хотимирська сільська рада, яка на момент видачі рішення ОСОБА_1 була розпорядником земельних ділянок в межах села Хотимир, у встановленому законом порядку розглянула заяву відповідача ОСОБА_1 та на підставі рішення сесії Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 14.12.2018 року № 338-17/18 дала дозвіл на розроблення ОСОБА_1 документації із землеустрою для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,0406 га. Після розроблення документації у встановленому законом порядку відповідач звернувся вже до Обертинської селищної ради, яка в силу статті 38 Закону «Про добровільне об?єднання територіальних громад» розпоряджалися земельними ділянками в межах села Хотимир. Таким чином, рішення Обертинської селищної ради про затвердження технічної документації та передачу земельної ділянки площею 0,0406 га для ведення особистого селянського господарства відповідачі в повній мірі узгоджується з вимогами земельного законодавства. Вказала, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, що оспорюване рішення Обертинської селищної ради Тлумацького району прийнято не у межах повноважень, у спосіб, не передбачений Конституцією України та законами України та не доведено порушення права позивача. Первинні матеріали оскаржуваного рішення містять акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування та план земельної ділянки, де суміжні землекористувачі: ОСОБА_4 та ОСОБА_9 власноручними підписами погодили межі земельної ділянки відповідачу ОСОБА_1 . Також даний акт погодив сільський голова Хотимирської сільської ради. Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що передача земельної ділянки її батькові відбулася значно швидше ніж Обертинська селищна рада прийняла рішення про передачу сусідньої земельної ділянки ОСОБА_1 , що в свою чергу підтверджує той факт, що померлому ОСОБА_10 , який на той момент був власником земельної ділянки, були відомі межі своєї ділянки та земельної ділянки суміжників, а отже не заперечував щодо встановлених меж земельної ділянки ОСОБА_1 , підтвердивши це власноручним підписом. При виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_1 зі сторони ОСОБА_8 будь-яких претензій щодо цих меж не було і в сторін не виникало спору щодо правомірності їх узгодження. Докази, які були долучені до позовної заяви не містять будь-яких даних зміни відповідачем конфігурації чи меж його земельної ділянки в сторону збільшення, як і даних про невідповідність межі у технічній документації із землеустрою межі відповідно до фактичного користування земельною ділянкою. Проте, є така невідповідність у матеріалах щодо земельної ділянки позивача, яку вона успадковує від батька. Згідно долучених позивачем копії державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ІФ № 047749 виданого Кіт ОСОБА_11 від 10.01.1997 року передано у приватну власність 0,81 га земельно ділянки, з яких для обслуговування житлового будинку площею земельної ділянки складає 0,22 га, яку в подальшому успадкував ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Після видачі вищевказаного свідоцтва, ОСОБА_12 отримує державний акт на право приватної власності на землю та стає власником земельної ділянки для обслуговування житлового будинку але вже площею 0,2255 га, тобто більшою аніж у попереднього власника. Окрім того, у матеріалах справи міститься фрагмент викопіювання з кадастрової карти (плану), як доказ його порушеного права, відповідно до якого наявні розриви між земельною ділянкою позивача та суміжними ділянками. Позивач не довів факту порушення його прав унаслідок прийняття спірного рішення, а подані ним матеріали містять невідповідності саме щодо розмірів та конфігурації земельної ділянки, на яку він посилається. Таким чином, оспорюване рішення Обертинської селищної ради прийнято у межах компетенції органу місцевого самоврядування та відповідно до вимог земельного законодавства. Технічна документація із землеустрою виготовлена належним чином, межі земельної ділянки погоджені із суміжними землекористувачами, у тому числі спадкодавцем позивача, який жодних претензій за життя не висловлював (том 1, а.с. 134-139).
30.12.2025 року представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській областідо суду подано письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідно до архівного витягу з рішення 6 сесії сільської ради народних депутатів 22 демократичного скликання с. Хотимир Тлумацького району від 8 жовтня 1996 року «Про затвердження списків громадян, які мають право на приватизацію земельних ділянок», який виданий архівним відділом № 4 Івано-Франківської районної державної адміністрації від 17.05.2024 року за № 858/01-20, ОСОБА_5 , яка є у списках за № 322, для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, особистого підсобного господарства було передано земельні ділянки загальною площею 0,86 га. У книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю вчинено запис про реєстрацію державного акту на право приватної власності на землю від 10.01.1997 року за № 01, серія ІІ-Ф № 047749, який виданий ОСОБА_5 на земельні ділянки загальною площею 0,81 га (в тому числі ділянка № НОМЕР_1 площею 0,22 га - для обслуговування житлового будинку та ділянка № НОМЕР_2 площею 0,52 га і № НОМЕР_3 площею 0,07 га для ведення підсобного господарства) в с. Хотимир Хотимирської сільської ради Тлумацького району. Згідно плану зовнішніх меж зазначених земельних ділянок у державному акті на право приватної власності на землю серія ІФ-II № 047749, суміжником земельної ділянки № НОМЕР_4 площею 0,22 га від літери Г до Д вказано ОСОБА_13 успадкував зазначені земельні ділянки та житловий будинок після смерті матері. Для отримання державного акта на право власності на земельну ділянку на замовлення ОСОБА_8 , у 2004 році Тлумацьким районним відділом Івано-Франківської регіональної філії Центру державного земельного кадастру ДП «Центр державного земельного кадастру» виготовлено технічний звіт по переоформленню та видачі державного акта на право власності на землю. До вказаного технічного звіту долучено акт про встановлення і погодження меж земельних ділянок від 17.03.2004 року із суміжними землекористувачами. Зокрема, щодо земельної ділянки № 1 у акті зазначено, що від літери Г до Д межа проходить по землі в межу з ОСОБА_14 . Даний акт підписано всіма землекористувачами, зокрема і ОСОБА_15 , спадкоємцем якої став відповач ОСОБА_1 , про будь-які зауваження чи непогодження записи відсутні, що свідчить про узгодження, вказаними у акті землекористувачами, меж суміжних земельних ділянок. У книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі вчинено запис про реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку від 13.06.2006 року за № 010631100008, серія ІФ № 115146, який виданий ОСОБА_8 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2255 га з кадастровим номером 2625688201:03:018:0002 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про земельну ділянку площею 0,0406 га із кадастровим номером 2625688201:03:018:0858 були внесені до ДЗК 05.10.2019 року державним кадастровим реєстратором Відділу у Тлумацькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на підставі заяви від 26.09.2019 року про державну реєстрацію земельної ділянки та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на території Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, розробленої у 2019 році ТОВ «ЗЕНІТ ЕКСПЕРТ». Зазначена Технічна документація із землеустрою була розроблена для ведення особистого селянського господарства на дві земельні ділянки загальною площею 0,1129 га, в тому числі, на ділянку площею 0,0406 га, яка розташована по АДРЕСА_1 та ділянку площею 0,0723 га, яка розташована по АДРЕСА_2 . Вказана технічна документація серед інших документів містить, зокрема: кадастровий план земельної ділянки площею 0,0406 га, відповідно якого суміжним користувачем по межі від літери А до Б є ОСОБА_4 ; акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, згідно якого власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено та навпроти графи від А до Б землі ОСОБА_4 стоїть підпис; акт встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та погодження їх із суміжними землекористувачами (землевласниками) ОСОБА_16 , згідно якого із суміжними землевласниками (землекористувачами), в т.ч. ОСОБА_4 погоджено межі земельної ділянки, заперечень при встановленні меж не заявлено, навпроти графи від А до Б землі ОСОБА_4 стоїть підпис. В подальшому, за наявності державного акта на право власності на земельну ділянку від 13.06.2026 року, серія ІФ № 115146, виданого ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,2255 га з кадастровим номером 2625688201:03:018:0002 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, рішенням Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 24.12.2020 року № 036-02/2020 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,0406 га з кадастровим номером 2625688201:03:018:0858 для ведення особистого селянського господарства, та передано її у власність ОСОБА_1 (том 1, а.с. 178-185).
14.01.2026 року третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – ОСОБА_2 до суду подано письмові пояснення, в яких зазначила, що на підставі заповіту спадкодавця ОСОБА_8 та свідоцтва про право на спадщину від 23.10.2024 року за № 645, позивач ОСОБА_3 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_3 . Земельну ділянку, яка надана для обслуговування цього ж будинку, остання не змогла оформити права власності, оскільки, відповідно до рішення державного кадастрового реєстратора від 29.06.2023 року за № PB-5300200152023, було відмовлено у реєстрації земельної ділянки, у зв?язку із знаходженням в її межах уже іншої земельної ділянки або її частини (площа співпадає на 17,5574%), а саме земельної ділянки із кадастровим номером 2625688201:03:018:0858. Відомості про земельну ділянку площею 0,0406 га із кадастровим номером 2625688201:03:018:0858 були внесені до Державного земельного кадастру 05.10.2019 року на підставі заяви від 26.09.2019 року про державну реєстрацію земельної ділянки за наявності діючого/чинного на той час і на сьогоднішній день, державного акту на право власності на земельну ділянку від 13.06.2006 року, серія ІФ № 115146, виданого ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,2255 га з кадастровим номером 2625688201:03:018:0002 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Технічна документація із землеустрою розроблена у 2019 році ТОВ «Зеніт Експерт» на дві земельні ділянки загальною площею 0,1129 га в тому числі на ділянку площею 0,0406 га із кадастровим номером 2625688201:03:018:0858 та ділянку площею 0,0723 га ОСОБА_1 . Вказана технічна документація серед інших документів містить, зокрема: копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку та відповідно до якої було замовлено виконання технічних робіт, а саме: архівний витяг з рішення 6 сесії сільської ради народних депутатів 22 демократичного скликання с. Хотимир Тлумацького району від 08.10.1996 року «Про затвердження списків громадян, які мають право на приватизацію земельних ділянок» ОСОБА_17 , яка є у списках 331 для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, особистого підсобного господарства та передано земельні ділянки загальною площею 0,33 га, на які остання не оформила відповідні правоустановчі документи. На основі згаданого рішення ОСОБА_1 було розроблено технічні документації на земельні ділянки площами: 0,25 га, 0,0723 га та 0,0406 га, що в сумі становить 0,36 га, та не відповідає загальній площі 0,33 га відповідно до прийнятого рішення у 1996 року; акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, згідно якого зазначено, що власниками (землекористувачами) суміжних земельних ділянок зауважень до існуючих меж не заявлено та навпроти графи від А до Б землі ОСОБА_4 , стоїть підпис, що зовнішніми контурами/обрисами нагадує можливий та ймовірний підпис ОСОБА_8 , однак ним не є, а відповідно межі та зміни у конфігурації земельної ділянки у формі трикутника посередині городу наданої для обслуговування житлового будинку її батьком не були погоджені та не були йому відомі взагалі; акт встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та погодження їх із суміжними землекористувачами (землевласниками) ОСОБА_1 , згідно якого із суміжними землекористувачами/землевласниками, в т.ч. ОСОБА_4 та ОСОБА_9 погоджено межі земельної ділянки, навпроти графи від А до Б землі стоїть підпис не спадкодавця ОСОБА_8 , а у прізвищі іншого землевласника міститься помилка, а саме вірно ОСОБА_18 замість ОСОБА_19 . Зазначила, що до 2018 року ОСОБА_17 (первинним суміжним землекористувачем) було двічі погоджено межі земельної ділянки площею 0,2255 га з кадастровим номером 2625688201:03:018:0002 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Зауважень до існуючих меж зі сторони ОСОБА_17 заявлено не було (том 2, а.с. 1-6).
Позивач  ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Вказала, що спірна земельна ділянка є майном їхньої родини, яке перейшло до її батька ОСОБА_8 у порядку спадкування від його матері ОСОБА_5 . За життя батько користувався цією землею на законних підставах. Проте, після смерті батька з`ясувалося, що відповідач ОСОБА_1 без відома та згоди зареєстрував за собою ділянку, яка частково накладається на земельну ділянку батька. Вказані обставини позбавляють її можливості оформити свої спадкові права на вказану земельну ділянку та зареєструвати її у встановленому законом порядку. 
Представник позивача ОСОБА_3 – адвокат Зварич Ю.А.у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити. Крім того зазначила, що під час спроби позивача внести відомості про ділянку спадкодавця до Державного земельного кадастру у 2023 році, було виявлено накладення меж із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_1 площею 0,0406 га, яка була сформована та зареєстрована пізніше. Вказала, що орган місцевого самоврядування, приймаючи оскаржувані рішення щодо виділення та затвердження документації із землеустрою відповідачу ОСОБА_1 , незаконно розпорядився землею, яка вже перебувала у приватній власності іншої особи, чим перевищив свої повноваження та порушив вимоги законодавства України.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Тимофєєва Л.А. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог, вважаючи їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того вказала, що оскаржувані рішення прийняті у повній відповідності до вимог земельного законодавства, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наголосила, що позивач не довів факту порушення її права, оскільки земельна ділянка відповідача площею 0,0406 га сформована законно, її межі погоджені із суміжними власниками, одним із яких був батько позивача. Також зазначила, що згідно практики ВС у даній категорії справ основним доказом накладення земельних ділянок є висновок земельно-технічної експертзи, який позивачем наданий не був та відповідних клопотань не заявлялося. Просила відмовити у задоволені позову.
Представник відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову та пояснила, що оскаржувані рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною плошею 0,0406 га та подальше затвердження технічної документації із землеустрою ОСОБА_1 були прийняті органом місцевого самоврядування в межах чинного законодавства. Зазначила, що на момент прийняття радою рішення, відомості про земельну ділянку ОСОБА_8 площею 0,2255 га в автоматизованій системі Державного земельного кадастру були відсутні та їм не було відомо про наявність будь-яких питань щодо накладення меж. Просила відмовити у задоволенні позову.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві та суду пояснила, що позивач, яка є її рідною сестрою, яка успадковує після смерті батька земельну ділянку, частина з якої накладається на земельну ділянку відповідача по справі. Вважає, що слід скасувати рішення органу місцевого самоврядування та державну реєстрацію земельної ділянки і припинити речові права на земельну ділянку відповідача, оскільки спадкодавець раніше оформив право власності на спірну земельну ділянку, однак не встиг внести відомості про ділянку спадкодавця до Державного земельного кадастру, оскільки помер.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області у судове засідання не з`явився, однак 30.12.2025 року подав до суду письмові пояснення у яких просив розгляд справи проводити без їхньої участі (а.с. том 1 а.с. 178-185).
У судовому засіданні представник відділу земельних ресурсів, сільського господарства та просторового планування Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області пояснив, що на виконання вимоги суду щодо виїзду земельної комісії на спірну земельну ділянку та її обстеження, комісією було здійснено даний виїзд та складено акт обстеження земельної ділянки від 12.03.2026 року, у якому зазначено, що при візуальному огляді наявний фактичний обробіток земельних ділянок. Спірна земельна ділянка виорана. Оскільки комісія не має технічної можливості підтвердити або спростувати факт накладеннння меж земельних ділянок у системі Державного земельного кадастру, то даний спір не може бути вирішений селищною радою у межах її компетенції.
14.03.2025 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.
02.04.2025 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
10.12.2025 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 тазакрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
04.02.2026 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області викликано в судове засідання представника відділу земельних ресурсів, сільського господарства та просторового планування даної селищної ради.
11.03.2026 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області заяву про забезпечення позовуповернуто без розгляду.
Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши подані сторонами письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та спору по суті приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 5, 12, 13, 81, 82, 262 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 26.10.2004 року  ОСОБА_4  отримав свідоцтво серії НОМЕР_5 про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 (том 1, а.с. 9), на підставі якого йому видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 115146 від 13.06.2006 року, де зазначено, що він є власником земельної ділянки площею 0,2255 га в межах згідно плану, що знаходиться по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010631100008, кадастровий номер земельної ділянки: 2625688201:03:018:0002 (том 1, а.с. 8, 11).
Межі спадкової земельної ділянки були погоджені суміжними землекористувачами, зокрема ОСОБА_15 , що підтверджується копією акту встановлення і погодження меж земельних ділянок (том 1, а.с. 14).
Кіт ОСОБА_20  помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_6 від 30.05.2022 року (том 1, а.с. 15).
Спадкодавцем,  ОСОБА_8 . 14.07.2017 року було складено та посвідчено державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори заповіт, який зареєстрований в реєстрі за № 1524, згідно із яким спадкоємцями його майна є: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією даного заповіту (том 1, а.с. 16). Відповідно до даного заповіту, позивачу ОСОБА_3 заповів житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2255 га для обслуговування даного будинку за цією ж адресою.
23.10.2024 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 , успадкувавши житловий будинок, який не є предметом даного позову та оформила на своє ім`я, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягу з Державного реєстру речових прав № 400606868 (том 1, а.с. 10).
Матеріали справи містять технічну документацію земельної ділянки із кадастровим номером 2625688201:03:018:0002, розроблену ТОВ «Юридично-Земельний Центр-ІФ» в 2023 році (том 2, а.с. 77-90).
Рішенням № РВ-5300200152023 від 29.06.2023 року «Про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру» державним кадастровим реєстратором було відмовлено у внесенні відомостей про вказану вище земельну ділянку у зв`язку із знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини: перетин ділянок з ділянкою 2625688201:03:018:0858; площа співпадає на 17,5574 (том 1, а.с. 19, 20, 21). Даний факт накладення також стверджується схемою розміщення земельних ділнок від 2025 року (том 1, а.с. 68).
Відповідно до копії рішення Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 338-17/18 від 14.12.2018 року «Про розгляд звернення Гр. Ципуги», сесія сільської ради вирішила дати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною плошею 0,0406 га по АДРЕСА_1 в межах населеного пункту с.Хотимир за рахунок земель, що перебувають в його користуванні (том 1, а.с. 26).
Крім того, згідно рішення Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 036-02/2020 від 24.12.2020 року «Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості)», селищна рада вирішила затвердити ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі на місцевості та передати у власність земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_4 – 0,2500 га (кадастровий номер 2625688201:03:018:0895); для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 – 0,0406 га (кадастровий номер 2625688201:03:018:0858), АДРЕСА_2 га (кадастровий номер 2625688201:03:014:0784). Громадянину ОСОБА_1 здійснити державну реєстрацію права власності на земельні ділянки відповідно до чинного законодавства (том 1, а.с. 28).
Як вбачається із відповіді ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 24.06.2024 року «Щодо розгляду звернення», відомості про земельну ділянку площею 0,0406 га із каластровим номером 2625688201:03:018:0858 були внесені до Державного земельного кадастру 05.10.2019 року державним кадастровим реєстратором Відділу у Тлумацькому районі Головного управління Держсокадастру в Івано-Франківській області Язуполь О.Я. на підставі заяви від 26.09.2019 року про державну реєстрацію земельної ділянки, до якої долучений хml-файл на земельну ділятку та розроблена у 2019 році ТОВ «ЗЕНІТ ЕКСПЕРТ» Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на території Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області. Зазначена Технічна документація із землеустрою була розроблена для ведення особистого селянського господарства на дві земельні ділянки загальною площею 0,1129 га, в тому числі на ділянку площею 0,0406 га, яка розташована по АДРЕСА_1 та площею 0,0723 га, яка розташована по АДРЕСА_2 (том 1, а.с. 22-23).
Згідно відомостей отриманих з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 251032191 від 02.04.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0406 га із кадастровим номером 2625688201:03:018:0858 на підставі рішення органу місцевого самоврядування № 036-02/2020 від 24.12.2020 року (том 1, а.с. 29).
Матеріали справи містять технічну документацію земельної ділянки із кадастровим номером 2625688201:03:018:0858, розроблену ТОВ «Зеніт Експрес» в 2019 році (том 1, а.с. 91-108).
Як вбачається із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог.
За приписами ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Згідно ст. 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Право власності на землю гарантується (ч. 2 ст. 1 ЗК України). Одними із основних принципів земельного законодавства є невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом, а також забезпечення гарантій прав на землю (ст. 5 ЗК України).
Відповідно ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Підстави припинення права власності на земельну ділянку передбачено в ст. 140, 143 ЗК України (аналогічні за змістом підстави передбачено також в ст. 346 ЦК України), водночас порядок такого припинення з цих підстав передбачено в ст. 142, 145, 146, 147, 148 та 151 ЗК України.
Відповідно ст. 140, 143 ЗК України до підстав припинення права власності на земельну ділянку належать добровільні підстави (добровільна відмова власника від права на земельну ділянку, а також відчуження земельної ділянки за рішенням власника), підстави, які не залежать від волі власника (смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця) та примусові підстави (звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом). Наголошую, що на момент прийняття, оскаржуваних в межа.
Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем своєї земельної ділянки, оскільки на момент її відведення та державної реєстрації не знав і не міг знати про можливе накладення меж цієї земельної ділянки на земельну ділянку, права на яку позивач набуває в порядку спадкування.
Суд погоджується з позивачем та її представником, що інформація про спірну земельну ділянку ОСОБА_3 , не було перенесено автоматично до Державного земельного кадастру, що призвело до відсутності її кадастрового номеру в Публічній кадастровій карті України.Дані обставини привели до помилки селищної ради, про що не знав та не міг знати відповідач ОСОБА_1 .
Відповідно Постанови ВП ВС від 23.11.2021 року, справа 359/3373/16-ц право володіння як складова права власності на майно завжди належить власникові майна (п.65 постанови). Особа за якою зареєстроване право власності, є володільцем нерухомого майна, але право власності (включаючи право володіння як складову права власності) може насправді належати іншій особі. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, чи був або не був володілець право власності (і відповідно право володіння) на таку ділянку чи ні (п.66 Постанови). Державна реєстрація права власності на нерухоме майно створює спростовну презумпцію наявності в суб`єкта і права володіння цим майном (як складова права власності). Особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння нею таким майном, право власності (включаючи право володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі власникові. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності (п.62,63 постанови). Заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього ще не означає, що такий володілець набув права власності (права володіння, користування та розпорядження) на це майно. Власник, якого незаконно, без відповідної правової підстави, позбавили володіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на це майно за іншою особою не втрачає права володіння нерухомим майном. Така інша особа внаслідок державної реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає його фактичним володільцем (бо про неї є відповідний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). Але не набуває право володіння на відповідне майно, бо воно, будучи складовою права власності, і далі належить власникові. Саме тому він має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, ним заволоділа (п.64 постанови).
Згідно Постанови ВС КЦС від 05.11.2025 року, справа № 370/1339/19 якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності на частину земельної ділянки зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є позов про витребування тієї частини земельної ділянки, що належить на праві власності позивачу та накладається на земельну ділянку, яка знаходиться у власності відповідача; вимоги про припинення права власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки не є необхідним для ефективного відновлення його права.
Таким чином позовні вимоги, а саме: визнання незаконним та скасування рішення Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 338-17/18 від 14.12.2018 року «Про розгляд звернення Гр. ОСОБА_1 »; визнаннянезаконним та скасування рішення Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 24.12.2020 року № 036-02/2020 «Про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості)» в частині затвердження ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі на місцевості та передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 - 0.0406 га (кадастровий номер 2625688201:03:018:0858); визнаннянезаконним та скасування державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2625688201:03:018:0858, загальною площею 0,0406 га, за ОСОБА_1 ; скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 2625688201:03:018:0858, площею 0,0406 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства у Державному земельному кадастрі не підлягають задоволенню, оскільки не є необхідними для ефективного захисту та відновлення права ОСОБА_3 
09.04.2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» від 12.03.2025 року (Закон №4292-1Х). Він має зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом. Якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу.
Відповідно Постанови ВС КЦС від 12.11.2025 року, справа № 127/8274/24 питання про добросовісність/недобросовісність набувача можна вирішувати після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення. За недобросовісності набувача суд задовольняє позов без застосування ч.5 ст.390 ЦК України. У разі встановлення, що набувач добросовісний, суд відмовляє у задоволенні позову на підставі ч.5 ст.390 ЦК України, якщо позивачем попередньо не внесено вартість майна на депозитний рахунок суду.
У остаточному рішенні, ухваленого Європейським судом з прав людини (ЄСПЛ) 23.10.2025 року в справі «Білько та інші проти України (заява №35442/13) констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) стосовно першої та третьої заявниць у зв`язку з порушенням їхнього права на мирне володіння своїм майном через відсутність будь-якої компенсації за вилучені земельні ділянки, що поклало на них непропорційний тягар. Суд нагадав, що «загальні принципи щодо позбавлення права власності наведені в рішенні у справі «Дроздик та Мікула проти України» заява №27849/15 і №33358/15, пункт 48, від 28.10.2024 року) (пункт 24 рішення). Щодо пропорційності втручання у право власності заявниць Європейський суд зауважив, що «… заявниці набули земельні ділянки добросовісно, не знаючи, що селищна рада передала їм земельні ділянки, які вже використовувались підприємством «Б». Заявниці неповинні були нести всі негативні наслідки помилки, допущеної селищною радою, без будь якої компенсації чи іншого виду належного відшкодування ….Тому Суд вважає, що відсутність будь-якої компенсації за вилучені земельні ділянки наклала непропорційний тягар на заявниць, що призвело до порушення їхнього права на мирне володіння своїм майном. (пункт 27 рішення).
Позбавлення права власності на ділянку відповідача ОСОБА_1 без будь-якої компенсації чи іншого виду належного відшкодування накладе непропорційний тягар на нього, що призведе до порушення його права на мирне володіння своїм майном.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом положень статей 102, 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу.
Крім того, виходячи із характеру спірних правовідносин, у цій справі в першу чергу підлягала встановленню обставина, чи накладаються земельні ділянки позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_1 .
Верховний Суд у Постанові від 31.05.2022 року у справі № 515/1315/18 зазначив, що належним доказом у справі, який би підтвердив чи спростував накладення земельних ділянок, може бути лише висновок земельно-технічної експертизи, після якого суд вирішує наявність чи відсутність порушених речових прав позивачів на земельну ділянку.
Однак, позивач чи її представник з клопотанням про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи не зверталися.
Аналізуючи норми права чинного законодавства, які регулюють зазначені право- відносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 про скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення речових прав на земельну ділянку, не підлягає задоволенню з огляду на обрання позивачем неналежного способу захисту.
Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову в повному обсязі судові витрати покладаються на позивача.
На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 про скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення речових прав на земельну ділянку – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 .
Відповідач: Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. Погорєлова, 1, сел. Обертин, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, код ЄДРПОУ - 04357727.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, місцезнаходження: вул. Академіка А. Сахарова, 34, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, код ЄДРПОУ 39767437. 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації:  АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_9 .
Повний текст судового рішення складено 17 червня 2026 року.

Головуючий	Л. І. МОТРУК