Справа № 169/466/26
Провадження № 3/169/487/26

ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року       селище Турійськ 

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р. К., розглянувши матеріали, які надійшли від Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 27 квітня 2026 року о 00 годин 02 хвилини керував автомобілем марки «Volkswagen Golf Plus», номерний знак НОМЕР_1 , на 468 кілометрі автомобільної дороги М-07 «Київ-Ковель-Ягодин» з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) та відмовився пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 14), про причини неявки суд не повідомляв, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.
Враховуючи, що відповідно до положень частини другої статті 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, ОСОБА_1 обізнаний про наявність щодо нього судового провадження, зобов`язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, однак до суду не з`явився, то за таких обставин суддя вважає за можливе розглядати справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності останнього.
Всебічно, повно й об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшов до такого висновку.
Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.
Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.
ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративна відповідальність за недотримання вимог зазначеного пункту правил дорожнього руху, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.
За змістом частини першої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.
Пунктами 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота , порушення координації рухів , порушення мови , виражене тремтіння пальців рук , різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя , поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За змістом пункту 6 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Аналогічні положення передбачені в пункті 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
Аналіз наведених положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що законодавством чітко визначено порядок і послідовність дій поліцейського при проведенні огляду на стан сп`яніння і підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, в повному обсязі доводиться матеріалами справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 650877 від 27 квітня 2026 року ОСОБА_1 27 квітня 2026 року о 00 годин 02 хвилини керував автомобілем марки «Volkswagen Golf Plus», номерний знак НОМЕР_1 , на 468 кілометрі автомобільної дороги М-07 «Київ-Ковель-Ягодин» з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) та відмовився пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.
З відеозапису з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора зі службового автомобіля видно, що 27 квітня 2026 року о 00 годин 02 хвилини автомобіль марки «Volkswagen Golf Plus», в якому перебуває дві особи: одна – на водійському місці, та одна – на пасажирському (00:02:47), виїжджає із АЗС. На вимогу працівників поліції за допомогою проблискових маячків автомобіль зупинився. 
Коли поліцейський підходить до автомобіля (00:03:07), то одна особа сидить на пасажирському місці, а одна – на задньому сидінні. Поліцейський пред`являє вимогу особі, яка сидить на задньому сидінні, пред`явити документи та вийти з автомобіля, стверджуючи, при цьому, що він бачив, як той пересів з водійського місця на заднє сидіння. 
ОСОБА_1 виходить з автомобіля. На вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб стверджує, що автомобілем не керував і тому свої анкетні дані повідомляти не збирається. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, наголошуючи на тому, що не є водієм автомобіля. Поліцейський, вказуючи, що бачив, як ОСОБА_1 пересів з водійського сидіння, неодноразово пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився. Після цього ОСОБА_1 був доставлений в Ковельське МТМО та в управління поліції, де щодо нього був складений протокол про адміністративне правопорушення.
Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на медичний огляд, складеним поліцейським о 00 годин 15 хвилин 27 квітня 2026 року, в яких зазначені також ознаки алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.
Аналіз обставин справи та доказів в їх сукупності дає обґрунтовані підстави для висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поліцейськими були дотримані вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів, які регулюють підстави й порядок проведення огляду на стан сп`яніння. 
Твердження ОСОБА_1 на відеозаписі про те, що він не керував транспортним засобом, суддя до уваги не бере та вважає їх такими, що спрямовані на ухилення від відповідальності, оскільки жодної іншої обґрунтованої та достовірної версії перебування за кермом іншої особи ОСОБА_1 ні органу поліції, ні суду не надав.
Таким чином, повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку, у цій справі суддя дійшов висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , які виразилися у відмові особи, яка керує транспортним засобом (водія), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Жодних розумних сумнівів щодо належності та допустимості наявних в матеріалах справи доказів у судді немає, будь-яких клопотань з цього приводу ОСОБА_1 не заявляв.
З огляду на вказане та виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_1 відповідно до санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, слід застосувати безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути 665 гривень 60 копійок судового збору. 
Керуючись статтями 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником в установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в указаний строк стягнути з ОСОБА_1 на підставі частини другої статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання подвійний розмір штрафу, визначений у цій постанові, – дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя