Справа № 694/3197/25 
провадження № 2/694/569/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2026 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді Кравченко Т.М.,
з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Юрченко А.В.,
представника органу опіки та піклування Беспалової М.О.,
розглянувши у відкритомусудовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Козельщинської селищної ради Полтавської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком, 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , через свого представника – адвоката Юрченко А.В., звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 08.11.2008 року він зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_3 . Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.07.2014 року по справі № 694/610/14-ц шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано. Після розірвання шлюбу і до теперішнього часу дитина проживає разом із ним та його дружиною ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу відповідачка припинила будь-яку участь у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки. ОСОБА_3 не цікавиться життям доньки, навчанням, здоров`ям, не надає матеріальної допомоги, а спілкування зводиться до рідкісних телефонних дзвінків. Усі питання виховання, навчання, лікування та утримання дитини вирішує виключно позивач. Відповідачка надала заяву від 15.09.2023 року посвідчену нотаріально про те, що вона не заперечує проти проживання дитини разом із батьком та надала згоду на зняття її з реєстраційного обліку за своєю адресою і реєстрацію за місцем проживання позивача. Постановою державного виконавця від 11.12.2024 року стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки припинено, що також підтверджує фактичне утримання дитини позивачем. Відповідачка не має реальної можливості матеріально утримувати доньку, оскільки отримує мінімальну заробітну плату та має кредитні зобов`язання перед АТ КБ «Приватбанк». Крім того, факт утримання доньки підтверджується банківськими квитанціями, що свідчать про регулярні грошові перекази на її ім`я від імені позивача через його дружину ОСОБА_5 .
Встановлення факту самостійного виховання позивачем доньки необхідне для реалізації його прав, передбачених законодавством як особи, яка самостійно виховує дитину, зокрема, але не виключно, прав передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Ухвалою суду від 06.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Також, було витребувано в органу опіки та піклування Козельщинської селищної ради висновок, щодо розв`язання спору.

06.02.2026 року від представника позивача – адвоката Юрченко А.В. надійшла заява про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку з ненаданням висновку органу опіки та піклування щодо спору.
24.03.2026 року представник позивача – адвокат Юрченко А.В. подала заяву про проведення підготовчого судового засідання без їхньої участі та призначення справи до судового розгляду. 
25.03.2026 року представник органу опіки та піклування Козельщинської селищної ради звернувся до суду із заявою про проведення підготовчого судового засідання без їхньої участі. Вказав на те, що орган опіки та піклування прийняв висновок по справі, однак у зв`язку з його не затвердженням на даний час виконавчим комітетом просив надати його після призначення справи до судового розгляду.
Ухвалою суду від 25.03.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Юрченко А.В. підтримали позов та просили його задовольнити. Позивач пояснив, що з 2023 року неповнолітня дочка ОСОБА_6 проживає разом з ним та перебуває на повному його утриманні та вихованні. Мати дитини проживає окремо в м. Звенигородка. Вона дуже рідко спілкується з дочкою по телефону та не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. Усі питання виховання, навчання, лікування та утримання дитини вирішує виключно позивач.
15.12.2026 року відповідач ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. 
Представник органу опіки та піклування Беспалова М.О. підтримала позов та просила його задовольнити. Вказала на те, що позивач самостійно утримує та виховує дитину. Служба у справах дітей провела обстеження умов проживання неповнолітньої ОСОБА_4 разом з батьком та встановила, що дитині створені всі належні та необхідні умови. Він дійсно самостійно виховує та утримує дитину, а мати не приймає участі в житті доньки.
Судом була заслухана думка неповнолітньої ОСОБА_4 , яка повідомила, що з 2023 року проживає разом з батьком та його дружиною в с. Козельщина Полтавської області. З мамою ОСОБА_3 іноді спілкується по телефону, однак мама не надає будь-якої матеріальної допомоги та не приймає участі в її житті. 
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані ними докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи.
Позивач ОСОБА_1 є батьком, а відповідач ОСОБА_3 матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 27.05.2009 року (а.с.6).
Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.07.2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили 28.07.2014 року (а.с.15-зворот).
Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 15.09.2023 року ОСОБА_3 надала згоду на зняття з реєстраційного обліку її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 та не заперечує проти реєстрації її місця проживання разом з ОСОБА_1 (а.с.22 ).
З довідки, виданої позивачу ОСОБА_1 виконавчим комітетом Козельщинської селищної ради № 1081 від 19.09.2025 року, вбачається, що він проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та має такий склад сім`ї: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.16). 
З витягів з реєстру Козельщинської територіальної громади вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5,7).

З витягу з реєстру Звенигородської територіальної громади, вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.14). 
Відповідно до довідки Полтавського фахового коледжу Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 17.10.2025 №50, ОСОБА_4 навчається добре, має успішність 86,5 %, відвідує заняття, нарікань від викладачів не має. Оплату за навчання здійснює її батько ОСОБА_1 (а.с.24). 
Згідно з копією декларації №0001-21Т4-9H10 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, законним представником пацієнта ОСОБА_4 є ОСОБА_1 (а.с.25-26). 
З договору про надання освітніх послуг №ФМБ-9-2024-016 від 01.08.2024 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 є законним представником (замовником) освітньої послуги для ОСОБА_4 у Відокремленому структурному підрозділі «Полтавський фаховий коледж Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого» (а.с. 26 зворот-27). 
З договору найму житлового приміщення від 01.08.2025року, вбачається, що позивач ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 уклав договір на проживання в гуртожитку ВСП «Полтавський фаховий коледж Національний університет харчових технологій» за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.28-29). 
Судом також дослідженні банківські квитанції, надані позивачем, про переказ коштів його дружиною ОСОБА_5 на ім`я його доньки ОСОБА_4 та оплату за її навчання (а.с. 31-35). 
Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, виданим Виконавчим комітетом Козельщинської селищної ради за заявою ОСОБА_1 , при обстеженні комісією виявлено, що сім`я налічує п`ятеро осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Діти перебувають на утриманні заявника. Власником житлового будинку є мати заявника ОСОБА_9 . Житловий будинок в доброму стані, утримується в чистоті, об лаштований всіма зручностями, наявні умови для дотримання санітарно-гігієнічних вимог, приготування та прийому їжі, члени родини мають окремі кімнати, будинок придатний до проживання. Також в сім`ї є транспортний засіб автомобіль «Toyota Auris» 2008 р.в. (а.с.17-зворот).
Постановою державного виконавця Горішньоплавського ВДВС від 11.12.2024 року виконавчий документ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 повернуто стягувачу за її заявою (а.с. 36).
З копії довідки про доходи ОСОБА_3 вбачається, що вона працює на посаді секретаря в Звенигородському ліцеї № 1 та отримує заробітну плату в розмірі 10000 грн. на місяць (а.с. 61).
Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , станом на 23.10.2025 рік має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 42083,51 грн. (а.с.37). 
Згідно з висновком органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету Козельщинської селищної ради № 50 від 09.04.2026 року, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, виконавчий комітет вважає за доцільне встановити в судовому порядку факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до частин 1-3 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом з метою встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, що є необхідним для захисту його прав та інтересів, оскільки мати дитини самоусунулася від виконання батьківських обов`язків та участі у житті доньки. Крім того, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану позивач може бути мобілізований, внаслідок чого донька може залишитися без належного піклування. Відповідачка ОСОБА_3 проживає окремо від доньки. У поданій до суду заяві вона підтвердила, що їхня спільна донька ОСОБА_4 постійно проживає з позивачем та перебуває на його повному утриманні. Позивач створив для дитини належні умови проживання та навчання і в повному обсязі забезпечує всі її матеріальні потреби, тоді як відповідачка не має такої фінансової можливості. Водночас, позивач не бажає порушувати питання про позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки прагне, щоб мати була присутня в житті доньки, хоча б формально.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Згідно з п. 4 додатку 5 до постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» документами, що підтверджують право на відстрочку особи, особи, яка самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду є зокрема рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини.
Отже, на даний час нормами спеціального законодавства визначений порядок отримання особою права на відстрочку від мобілізації, згідно з яким зокрема рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини є документом, який підтверджує право особи на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. При цьому в інший спосіб встановлення такого факту законом не передбачено.
Відповідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини надає позивачу право, з метою захисту прав та інтересів дитини, належним чином особисто

здійснювати свої батьківські обов`язки, які покладені на нього Сімейним Кодексом України, діяти в інтересах дитини у випадках передбачених Законом незалежно від волі відповідача, надає позивачу право ініціювати процедуру позбавлення батьківських прав, окрім того встановлення цього факту надає позивачу право на відстрочку від мобілізації.
В зв`язку з тим, що вимога про встановлення факту самостійного виховання фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих майнових прав батьків дитини, які закріплені в Сімейному кодексі України, такими як право батьків на визначення місця проживання дитини, право матері чи батька на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав у випадку, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, суд вважає, що ця вимога підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
Оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов про встановлення факту самостійного виховання та утримання позивачем неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим, в позовній заяві позивач не просить стягувати судові витрати з відповідача. Відтак судові витрати залишаються за позивачем.
На підставі викладеного керуючись ст. ст. 7, 14, 15, 19, 141 150, 151, 155 СК України, ст.ст. 81, 82, 141, 258, 263-265, 274-279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Козельщинської селищної ради Полтавської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком - задовольнити.
Встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_5 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Козельщинської селищної ради Полтавської області, місцезнаходження: 39100, вул. Остроградського, 75/15, селище Козельщина, Полтавська область.
Повний текст рішення складено 22.05.2026 року.

Суддя Т.М. Кравченко