В И Р О К
іменем України
Справа № 126/1342/26
Провадження № 1-кп/126/295/2026
"16" червня 2026 р.   	м. Бершадь	

Бершадський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 
секретар ОСОБА_2 

розглянувши в спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду, в судовому засіданні, за відсутністю учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026025100000041 від 02.06.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дяківка Бершадського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, розвідника-помічника гранатометника 7 розвідувальної групи спеціального призначення 7 роти спеціального призначення 2 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , судимого 13.05.2026 Бершадським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.162 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 220 від 06.08.2023, солдата військової служби під час мобілізації ОСОБА_3 , призначено на посаду розвідника - помічника гранатометника 7 розвідувальної групи спеціального призначення 7 роти спеціального призначення 2 загону спеціального призначення ВЧ НОМЕР_1 .
Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, згідно до ст. ст. 11, 16, 49, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.
Відповідно до ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.
Згідно з ст. 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року - «...ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань».
За ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року, який набув чинності для України 23 березня 1976 року, ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, свавільних чи незаконних посягань на недоторканність його житла. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання чи таких посягань.
Статтею 30 Конституції України, визначено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку за наступних обставин.
30.05.2026 близько 15 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , біля домоволодіння за АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , з метою відшукання алкогольних напоїв, вирішив проникнути до підсобного приміщення.
З цією метою він, усупереч ст. 12 Загальної декларації прав людини, ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, ст. 30 Конституції України, діючи умисно, незаконно, не маючи рішення суду чи інших законних підстав для проникнення, всупереч волі власника помешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що проникнення до іншого володіння особи без згоди володільця є протиправним, відкрив хвіртку та зайшов на подвір`я будинку АДРЕСА_2 .
Після цього ОСОБА_3 через незамкнені вхідні двері проник до підсобного приміщення, де намагався відшукати алкогольні напої.
У подальшому ОСОБА_3 був виявлений власником вказаного домоволодіння ОСОБА_4 .
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченого ОСОБА_3 за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та заява потерпілої ОСОБА_4 про надання згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений, потерпіла та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше судимий, є військовослужбовцем, але самовільно залишив військову частину, не працює, за місцем проживання компрометуючих матеріалів не має, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, однак звертався за наркологічною допомогою в КНП "Бершадська ОЛІЛ Бершадської міської ради", діагноз F 10.2.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Враховуючи обставини правопорушення та особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України.
При цьому, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного за цим вироком покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі, з урахуванням положень ч. 3 ст. 72 КК України та невідбутого повністю за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 13.05.2026 покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн, необхідно призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вказаних вироків у виді обмеження волі в межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 162 КК України, та штрафу в розмірі 1700 грн, які виконувати самостійно.
Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не обирались.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати та речові докази у справі відсутні. 
Керуючись ст.ст. 374, 381, 382 КПК України, суд, 

У Х В А Л И В: 

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч.3 ст. 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 визначити за сукупністю вироків у виді 2(двох) років обмеження волі та штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Покарання у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень виконувати самостійно.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 в частині обмеження волі рахувати з моменту його затримання на виконання вироку.
Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження. 

Суддя                 ОСОБА_1