Справа № 420/6077/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» (вул. Солом`янська, 11, м. Київ, 03110) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21а, м. Одеса, 65078) про визнання протиправними та скасування рішень,– 
В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» до Одеської митниці, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №500580/2026/000050/1 від 25.02.2026 та картку відмови у митному оформленні(випуску) товарів № UA500580/2026/000063 від 25.02.2026р. 
Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначив, що між 25.09.2024 між ТОВ «ДАНН.», як покупцем, та компанією Alltag und Geratetechnik AG (Швейцарія), як продавцем, укладено договір поставки товару №AUG-00D/12. Сторонами було погоджено поставку товару на територію України згідно специфікації №55211 від 20.02.2026 до Договору.
З метою митного оформлення, Позивачем подано до Одеської митниці митну декларацію ІМ 40 ДЕ 26UA500580002047U0, в якій було визначено для митного оформлення товар № 1-11 загальною вартістю 27 746.37 дол. США (графа 22).
За результатом розгляду поданих документів Одеською митницею від 25.02.2026 року прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів №500580/2026/000050/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500580/2026/000063.
В рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено розбіжності, що, на думку митного органу, викликають сумніви в митній вартості товару.
Представник позивача зазначив, що відсутність у Специфікації № 55211 окремих відомостей про виробника, торговельну марку, артикули чи розширений опис товару не свідчить про порушення вимог п. 2 ч.2 ст. 52 МКУ та не впливає на можливість застосування методу визначення митної вартості за ціною договору.
Посилання митного органу на неподання технічної документації щодо якості товару, передбаченої п. 3.3 контракту, як на підставу для сумнівів у заявленій митній вартості представник позивача вважає необґрунтованим, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ технічна документація (сертифікати якості, паспорти безпеки тощо) не належить до обов`язкового переліку документів, що підтверджують митну вартість за методом ціни договору.
Також представник позивача вважає, що посилання митного органу на невідповідність мови Специфікації умовам пункту 8.8 контракту не може бути підставою для невизнання митної вартості або для відмови у застосуванні методу ціни договору, оскільки це не впливає на визначення митної вартості товару.
Крім того, на думку представника позивача, відсутність у комерційному рахунку № 399/02/2026 від 20.02.2026 року посилання на специфікацію № 55211 від 20.02.2026 року не впливає на дійсність операції, оскільки інвойс і специфікація пов`язані між собою датою їх складання, датою і номером договору, контрагентами та номенклатурою товару на відповідну грошову суму.
Представник позивача також зазначає, що відомості про виробника не підтверджуються товаросупровідними документами або фотографіями під час огляду, не є належною і достатньою підставою для невизнання митної вартості за методом ціни договору, адже закон не встановлює обов`язку зазначення виробника або торговельної марки саме у контракті чи інвойсі як передумови застосування методу визначення вартості за ціною договору.
Представник позивача вказує, що факт завантаження товару на судно 07.12.2025 року - до дати оформлення специфікації та інвойсу від 20.02.2026 року не свідчить про недостовірність зовнішньоекономічної операції, оскільки практика міжнародної торгівлі передбачає можливість відвантаження товару в межах рамкового контракту з подальшим оформленням розрахункових документів.
Окрім цього, представник позивача зауважує на помилковому тлумаченні правил Інкотермс та логістичної практики міжнародних перевезень в частині посилань митного органу на невідповідність маршруту перевезення заявленим умовам поставки DPU Київ. 
Також представник наголошував, що запис щодо передплаченого або сплаченого в порту призначення фрахту не свідчить про невключення відповідних витрат до митної вартості, тому в означеній частині доводи митниці є безпідставними. Відсутність у прайс-листі від 19.02.2026 б/н відомостей про виробника, торговельну марку, якісні характеристики чи артикули не впливає на можливість застосування методу визначення митної вартості за ціною договору, оскільки прайс-лист не є обов`язковим документом згідно ч.2 ст.53 МКУ. Не належить до обов`язкового переліку документів, передбачених ч.2 ст.53 МКУ і комерційна пропозиція.
Додатково представник позивача вказує, що факт різного написання назви порту не підтверджує наявність перевантаження чи існування додаткових коносаментів.
У наданих документах відсутні будь-які розбіжності щодо визначення митної вартості товару, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 09.03.2026 року позов залишений без руху та позивачу наданий строк на усунення недоліків позову. Позивачем надана заява на виконання ухвали суду та докази по справі.
Ухвалою суду від 24.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін .
Ухвалою суду від 25.05.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Представник відповідача подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: 1)Оцінювана партія товару декларується на підставі посередницького контракту із заявленим продавцем товарів Done Switzerland AG (Швейцарія), відправник і виробник NINGBO NARVA INDUSTRIAL CO.,LTD (Китай), торговельні марки REBINER та PROCRAFT. Згідно п.1.4, п.3.1 та п.3.2 зовнішньоекономічного контракту AUG - 00D/12 від 25.09.2024 детальний опис, асортимент та якість товарів визначаються сторонами у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту згідно п.2.1, 3.1 контракту. Водночас, у специфікації №55211, згідно якої сформована оцінювана партія товарів, - відсутня інформація щодо виробника, торговельної марки, детального опису, якості товарів та артикулів, що не відповідає вимогам п.2 ч.2 статті 52 МКУ в частині подання митному органу об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Згідно вимог 1.3 контракту AUG - 00D/12 від 25.09.2024 продавець може передати обов`язки відправки товару за цим договором третій особі, яка не є стороною Договору (далі-Вантажовідправник). Найменування Вантажовідправника відсутнє у Специфікації №55211 від 20.02.2026. Технічну документацію щодо якості товару, передбачену п.3.3 контракту, яка впливає на заявлену митну вартість,- не подано до митного оформлення. Перелік товарів згідно Специфікації №55211 від 20.02.2026 як невід`ємної частини контракту згідно п.1.2 та 3.1,- наведений виключно українською мовою, що не відповідає вимогам пункту 8.8 угоди. У наданому комерційному рахунку №399/02/2026 від 20.02.2026 відсутнє посилання на специфікацію №55211 від 20.02.2026 як невід`ємну частину контракту відповідно до якої сформована партія товарів. Заявлені у графі 31 та електронному інвойсі ЕМД від 25.02.2026 №26UA500580002047U0 відомості про виробника товару NINGBO NARVA INDUSTRIAL CO.,LTD (Китай) не підтверджується основними товаросупровідними документами, що ставить під сумнів заявлення таких відомостей. Основні документи, що підтверджують митну вартість, згідно переліку у ч.2 ст.53 МКУ: контракт, специфікація, інвойс,- не містять відомостей щодо заявленого виробника та торговельної марки. Зазначене може свідчити про недостовірність декларування відомостей про товар, які, в свою чергу, мають безпосередній вплив на формування ціни такого товару та визначення його митної вартості; 2)Згідно наданого коносаменту оцінювана партія товару завантажена на борт судна 07.12.2025 у китайському порту NINGBO. На момент відвантаження товару 07.12.2025, товар ще не був проданий ТОВ "ДАНН." (специфікація № 55211 та інвойс 399/02/2026 датовані пізніше - 20.02.2026). При цьому, номер контейнеру HASU4897618, зазначений у коносаменті від 07.12.2025 - міститься у пакувальному листі від 20.02.2026 № 399/02/2026. У наданому коносаменті наявні відомості щодо його місця видачі – SHENZHEN (Китай), але при цьому зазначено маршрут прямування товару NINGBO(Китай) – Chornomorsk (Україна), фрахт передплачений до порту Chornomorsk (Україна). Зазначене свідчить про наявність додаткових домовленостей, посередницьких операцій, комплекту транспортних договорів та інших учасників в ланцюгу поставки, які не заявлені до митного оформлення. Отже, декларантом не забезпечено надання митному органу відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ достовірних відомостей про визначення митної вартості товару, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних; 3)Щодо умов поставки. Заявлені комерційні умови поставки DPU Львів, що означає Продавець доставляє товар у зазначене місце призначення та розвантажує його. Водночас, у наданому коносаменті наявні відомості щодо порту відвантаження NINGBO (Китай), порту розвантаження Chornomorsk (Україна) та порту доставки Chornomorsk (Україна). Зазначене не відповідає узгодженим та заявленим умовам поставки щодо поіменованого місця доставки та передоплати вартості фрахту. Також, в наряді від 21.02.2026 №781 на контейнер HASU4897618 зазначено, що вантаж прибув в Україну на морському судні HARRISON рейс 96, а в поданому до митного оформлення коносаменті зазначено інше судно – MAERSK HONG KONG 549W. Зазначене свідчить про перевантаження товару за межами України і наявність додаткових витрат на перевезення, пов`язаних з портовими витратами, зберіганням та завантаженням на інше судно в іноземному порту,- інформація і документи щодо яких відсутні у пакеті документів. При цьому, здійснити перевірку відомостей про включення зазначених витрат до заявленої митної вартості товарів згідно наданих документів (вантаж відправлено раніше операції з продажу ТОВ "ДАНН."), та здійснити перевірку числового значення складових митної вартості, зазначених у ч.10 ст.58 МКУ,- митний орган не має можливості. Крім того, відомості про передплачений фрахт свідчать, що вартість фрахту підлягає сплаті вантажоодержувачем по прибуттю вантажу в порт призначення Chornomorsk (Україна). Зазначене може свідчити про ризик декларування не всіх складових митної вартості товарів відповідно до ч.10 ст. 58 МКУ. Таким чином, заявлені умови поставки документально не підтверджуються поданими до митного оформлення транспортними документами. Відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, додаються такі складові митної вартості, як витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Наразі, Декларантом у повній мірі документально не підтверджено включення до ціни, що фактично сплачена за оцінювані товар, всіх складових митної вартості, зокрема визначених пунктами 5, 6 частини десятої статті 58 Кодексу. Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Відповідно умов пункту 4 Специфікації №55211 від 20.02.2026 «Оплата товару здійснюється Покупцем не пізніше 45 днів після отримання товару». Враховуючи, що отримання українським перевізником товару згідно CMR №55211 в порту Chornomorsk (Україна) 23.02.2026 заявлений рівень вартості не обчислюється як ціна, що фактично сплачена. У випадку якщо покупець бажає, то він може самостійно вжити заходів до забезпечення страхування вантажу, за наявності - такі витрати теж додаються до ціни товару (п.7 ч.10 ст.58 МКУ). Документи про наявність або відсутність витрат на страхування товарів покупцем до кордону України не надано. Окрім цього, митну декларацію країни відправлення із відомостями щодо вартості, асортименту товарів, вагових характеристик, їх кількості, умов поставки, даних щодо відправника, отримувача, реквізитів договору (інвойсу), коносаменту, що документально підтверджують факт експорту товарів декларантом не подано до митного оформлення.
Представник відповідача вважає, що оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, вказане виключало можливість перевірки митним ч.1 ст.54 МК України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. .
Справа розглянута в письмовому провадженні.
Судом встановлено, що в ході здійснення зовнішньоекономічної діяльності 25.09.2024 між ТОВ «ДАНН.», як покупцем, та компанією Alltag und Geratetechnik AG (Швейцарія), як продавцем, укладено договір поставки товару №AUG-00D/12.
Сторонами було погоджено поставку товару на територію України згідно специфікації №55211 від 20.02.2026 до Договору.
У зв`язку поставкою товару на виконання договору поставки, позивачем подано до Одеської митниці митну декларацію №26UA500580002047U0, в якій митну вартість товару було визначено за першим методом - за ціною договору. Для підтвердження вказаних у деклараціях відомостей до митного органу був поданий відповідний пакет документів згідно з МК України (контракт з додатками до нього, інвойси, платіжні інструкції в іноземній валюті та інші документи).
Проте відповідачем прийняте оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №500580/2026/000050/1 від 25.02.2026 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500580/2026/000063 від 25.02.2026. 
В рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: 
1)Оцінювана партія товару декларується на підставі посередницького контракту із заявленим продавцем товарів Done Switzerland AG (Швейцарія), відправник і виробник NINGBO NARVA INDUSTRIAL CO.,LTD (Китай), торговельні марки REBINER та PROCRAFT. Згідно п.1.4, п.3.1 та п.3.2 зовнішньоекономічного контракту AUG - 00D/12 від 25.09.2024 детальний опис, асортимент та якість товарів визначаються сторонами у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту згідно п.2.1, 3.1 контракту. Водночас, у специфікації №55211, згідно якої сформована оцінювана партія товарів, - відсутня інформація щодо виробника, торговельної марки, детального опису, якості товарів та артикулів, що не відповідає вимогам п.2 ч.2 статті 52 МКУ в частині подання митному органу об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Згідно вимог 1.3 контракту AUG - 00D/12 від 25.09.2024 продавець може передати обов`язки відправки товару за цим договором третій особі, яка не є стороною Договору (далі-Вантажовідправник). Найменування Вантажовідправника відсутнє у Специфікації №55211 від 20.02.2026. Технічну документацію щодо якості товару, передбачену п.3.3 контракту, яка впливає на заявлену митну вартість,- не подано до митного оформлення. Перелік товарів згідно Специфікації №55211 від 20.02.2026 як невід`ємної частини контракту згідно п.1.2 та 3.1,- наведений виключно українською мовою, що не відповідає вимогам пункту 8.8 угоди. У наданому комерційному рахунку №399/02/2026 від 20.02.2026 відсутнє посилання на специфікацію №55211 від 20.02.2026 як невід`ємну частину контракту відповідно до якої сформована партія товарів. Заявлені у графі 31 та електронному інвойсі ЕМД від 25.02.2026 №26UA500580002047U0 відомості про виробника товару NINGBO NARVA INDUSTRIAL CO.,LTD (Китай) не підтверджується основними товаросупровідними документами, що ставить під сумнів заявлення таких відомостей. Основні документи, що підтверджують митну вартість, згідно переліку у ч.2 ст.53 МКУ: контракт, специфікація, інвойс,- не містять відомостей щодо заявленого виробника та торговельної марки. Зазначене може свідчити про недостовірність декларування відомостей про товар, які, в свою чергу, мають безпосередній вплив на формування ціни такого товару та визначення його митної вартості; 
2)Згідно наданого коносаменту оцінювана партія товару завантажена на борт судна 07.12.2025 у китайському порту NINGBO. На момент відвантаження товару 07.12.2025, товар ще не був проданий ТОВ "ДАНН." (специфікація № 55211 та інвойс 399/02/2026 датовані пізніше - 20.02.2026). При цьому, номер контейнеру HASU4897618, зазначений у коносаменті від 07.12.2025 - міститься у пакувальному листі від 20.02.2026 № 399/02/2026. У наданому коносаменті наявні відомості щодо його місця видачі – SHENZHEN (Китай), але при цьому зазначено маршрут прямування товару NINGBO(Китай) – Chornomorsk (Україна), фрахт передплачений до порту Chornomorsk (Україна). Зазначене свідчить про наявність додаткових домовленостей, посередницьких операцій, комплекту транспортних договорів та інших учасників в ланцюгу поставки, які не заявлені до митного оформлення. Отже, декларантом не забезпечено надання митному органу відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ достовірних відомостей про визначення митної вартості товару, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних; 
3)Щодо умов поставки. Заявлені комерційні умови поставки DPU Львів, що означає Продавець доставляє товар у зазначене місце призначення та розвантажує його. Водночас, у наданому коносаменті наявні відомості щодо порту відвантаження NINGBO (Китай), порту розвантаження Chornomorsk (Україна) та порту доставки Chornomorsk (Україна). Зазначене не відповідає узгодженим та заявленим умовам поставки щодо поіменованого місця доставки та передоплати вартості фрахту. Також, в наряді від 21.02.2026 №781 на контейнер HASU4897618 зазначено, що вантаж прибув в Україну на морському судні HARRISON рейс 96, а в поданому до митного оформлення коносаменті зазначено інше судно – MAERSK HONG KONG 549W. Зазначене свідчить про перевантаження товару за межами України і наявність додаткових витрат на перевезення, пов`язаних з портовими витратами, зберіганням та завантаженням на інше судно в іноземному порту,- інформація і документи щодо яких відсутні у пакеті документів. При цьому, здійснити перевірку відомостей про включення зазначених витрат до заявленої митної вартості товарів згідно наданих документів (вантаж відправлено раніше операції з продажу ТОВ "ДАНН."), та здійснити перевірку числового значення складових митної вартості, зазначених у ч.10 ст.58 МКУ,- митний орган не має можливості. Крім того, відомості про передплачений фрахт свідчать, що вартість фрахту підлягає сплаті вантажоодержувачем по прибуттю вантажу в порт призначення Chornomorsk (Україна). Зазначене може свідчити про ризик декларування не всіх складових митної вартості товарів відповідно до ч.10 ст. 58 МКУ. Таким чином, заявлені умови поставки документально не підтверджуються поданими до митного оформлення транспортними документами. Відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, додаються такі складові митної вартості, як витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Наразі, Декларантом у повній мірі документально не підтверджено включення до ціни, що фактично сплачена за оцінювані товар, всіх складових митної вартості, зокрема визначених пунктами 5, 6 частини десятої статті 58 Кодексу. Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Відповідно умов пункту 4 Специфікації №55211 від 20.02.2026 «Оплата товару здійснюється Покупцем не пізніше 45 днів після отримання товару». Враховуючи, що отримання українським перевізником товару згідно CMR №55211 в порту Chornomorsk (Україна) 23.02.2026 заявлений рівень вартості не обчислюється як ціна, що фактично сплачена. У випадку якщо покупець бажає, то він може самостійно вжити заходів до забезпечення страхування вантажу, за наявності - такі витрати теж додаються до ціни товару (п.7 ч.10 ст.58 МКУ). Документи про наявність або відсутність витрат на страхування товарів покупцем до кордону України не надано. Окрім цього, митну декларацію країни відправлення із відомостями щодо вартості, асортименту товарів, вагових характеристик, їх кількості, умов поставки, даних щодо відправника, отримувача, реквізитів договору (інвойсу), коносаменту, що документально підтверджують факт експорту товарів декларантом не подано до митного оформлення.
В рішенні запропоновано декларанту протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме: 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4) копію митної декларації країни відправлення; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини .
У рішенні вказано, що 25.02.2026 декларант додатково надіслав: прайс продавця від 19.02.2026 б/н на умовах поставки EXW, в якому відсутня інформація щодо виробника, торговельної марки, якісних характеристик та артикулів; копію митної декларації країни відправлення від 07.12.2025 №310120251207452175, в якій вказано порт відправлення Nansha New port, відмінний від зазначеного в поданому коносаменті – NINGBO, що свідчить про наявність перевантажень протягом маршруту прямування до кордону України, а також про наявність інших коносаментів, відповідно до яких здійснювалось перевезення, та які не були надані до митного оформлення; комерційну пропозицію б/н без дати і на умовах поставки EXW Китай; експертне дослідження від 20.02.2026 №113/26, у висновку якого зазначені посилання на скріни з інтернет сайтів з ринковими цінами на товар іншої якості без зазначення торговельної марки іншого виробника.
Одеська митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, визначила їх митну вартість методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на підставі баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України у ввезення товарів, заявлених до митного оформлення, яка є більшим ніж заявлено декларантом.
Позивачу, як декларанту, роз`яснено, що у разі незгоди з вказаним рішенням права на його оскарження до органу вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або суду, а також права викладені у ч. 3 ст. 52 цього МКУ. 
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо. 
Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів. 
До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення. 
Згідно з п.23, 24 ст.4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. 
Згідно положень МК України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону. 
Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткових документів лише при наявності визначених законом підстав, чітко зазначених в ч.3 ст.53 МКУ (- розбіжності у документах, - ознаки підробки документів, - або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари). 
В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів № UA500580/2026/000063 від 25.02.2026 зазначено, що подані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. 
Проте жодного належного та допустимого доказу, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей про митну вартість товару - не надано. В той же час в контракті, додаткових угодах до нього, інвойсі, які є основними документами, містяться всі відомості про митну вартість. 
Суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, що зазначені в оскаржуваному рішенні підстави для його прийняття є неспроможними, з огляду на наступне. 
Суд вважає, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами контракту. В той же час обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.
Водночас приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено наявність підстав для витребування додаткових документів у позивача. 
Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з правовими висновками Верховного Суду митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
В оскаржуваному рішенні недоліком, який на думку митного органу свідчить про розбіжність у вартості товару та не дає йому упевненості у правильності визначення митної вартості товару є відсутність в специфікації №55211, згідно якої сформована оцінювана партія товарів, зазначення інформації щодо виробника, торговельної марки, детального опису, якості товарів та артикулів, а також відсутність в ній найменування Вантажовідправника. Крім того, вказано, що перелік товарів зазначений у цій специфікації наведений виключно українською мовою, що не відповідає вимогам пункту 8.8 угоди.
Суд вважає такі твердження митниці безпідставними, адже ч.2 ст.53 МКУ визначено вичерпний перелік документів, які підтверджують митну вартість товару, та серед них відсутні такі документи як специфікація, технічна документація щодо якості товару, тому наявність будь-яких недоліків у специфікації, та неподання разом з декларацією технічної документації щодо якості товару не є підставою для коригування митної вартості товару.
Також відповідач зазначав, що у наданому комерційному рахунку №399/02/2026 від 20.02.2026 відсутнє посилання на специфікацію №55211 від 20.02.2026 як невід`ємну частину контракту відповідно до якої сформована партія товарів. Проте чинним законодавством не передбачено наявність обов`язкового посилання на специфікацію у комерційному рахунку.
Крім того, зазначивши у спірному рішенні, що контракт, специфікація, інвойс,- не містять відомостей щодо заявленого виробника та торговельної марки, відповідач також вказав й на те, що заявлені у графі 31 та електронному інвойсі ЕМД від 25.02.2026 №26UA500580002047U0 відомості про виробника товару NINGBO NARVA INDUSTRIAL CO.,LTD (Китай) не підтверджується основними товаросупровідними документами.
Тобто, відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив суперечливі відомості, що свідчить про формальний підхід до визначення митної вартості товару.
Також суд виходить із того, що декларант не зобов`язаний надавати до митного оформлення документи, що містять відомості щодо заявленого виробника та торговельної марки, адже ці документи не є такими, що підтверджують митну вартість товару відповідно до ч.2 ст.53 МКУ.
Таким чином, суд дійшов висновку, що наведені митним органом сумніви митної вартості товару в цій частині є необґрунтованими та не можуть слугувати підставою для її коригування.
Також не обґрунтованими є твердження відповідача про наявність додаткових домовленостей, посередницьких операцій, комплекту транспортних договорів та інших учасників в ланцюгу поставки, які не заявлені до митного оформлення, а також щодо недоліків та розбіжностей у транспортних документів, поданих до митного оформлення, виходячи з наступного.
У Специфікації №55211 від 20.02.2026 визначено умови поставки: DPU Lviv.
Комерційні умови поставки DPU (Delivered at Place Unloaded) згідно з Incoterms 2020 означають, що всі витрати і ризики, включаючи перевантаження, зберігання та доставку з розвантаженням, несе продавець.
Таким чином, будь-які розбіжності, недоліки транспортних документів, або ж їх відсутність, не можуть бути підставою для коригування митної вартості товару, оскільки за весь маршрут доставки товару до місця призначення відповідає продавець, в тому числі, і за усі витрати на цьому шляху.
При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача на неподання декларантом митної декларації країни відправлення, адже цей документ відсутній у переліку обов`язкових документів, які декларант має подати до митного оформлення відповідно до частини 2 ст.53 МК України. Тому, ненадання декларантом митної декларації країни відправлення не може бути підставою для коригування митної вартості товару.
Твердження відповідача про відсутність будь-якої інформації щодо здійснення або нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення є необґрунтованими, оскільки згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13.02.2018 у справі №803/1112/17, якщо за твердженням декларанта, страхування товару не здійснювалося, то декларант не повинен доводити цей факт: декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів. Натомість, якщо митниця стверджує, що страхування все ж таки здійснювалося (а значить витрати на страхування включаються до митної вартості), то митниця повинна довести наявність цього факту.
Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що у декларанта відсутній обов`язок доведення факту здійснення або нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення.
Суд вважає, що надані декларантом до митного органу документи у сукупності підтверджують витрати на транспортування, що виключає будь-які сумніви щодо не підтвердження таких відомостей як складової митної вартості товару.
Між тим, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у заявленій митній вартості, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та достовірності, зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх оформленні.
Відповідачем не вказано будь-якого іншого обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею у спірному рішенні.
Відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах (постанови ВС від 27.04.2020 року по справі №140/804/19, від 11.06.2020 року по справі №815/5464/16, від 30.04.2020 року по справі №820/231/16, від 31.03.2020 року, від 19.03.2020 року по справі №808/4127/15).
МК України встановлено, що при відсутності застережень щодо застосування основного методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу та наявності документів, перелік яких зазначений в ч.2 ст.53 МК України застосовується саме основний метод визначення митної вартості товарів. 
Згідно ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Частинами 3,6 цієї статті визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 8 статті 57 МКУ встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу. 
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, проте такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди з задекларованою митною вартістю, до яких відносить, зокрема, проведення консультацій та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів. 
Відповідно до п.2,4 ст.55 МКУ прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 МКУ.
Оцінюючи вказане рішення відповідача суд вважає за необхідне врахувати також правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду. 
Верховний Суд наголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Верховний Суд вважав за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25 лютого 2020 року справа №260/718/19; 27 квітня 2020 року справа №140/804/19).
У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування(якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.
Відповідачем здійснено коригування митної вартості товару на підставі відомостей бази даних, оскільки за іншою МД вартість товару є більшою, ніж заявлено декларантом. 
Однак відповідачем не надано до суду доказів про коригування заявленої митної вартості товарів за іншою МД, інформації щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим суд не приймає доводи митниці про обґрунтованість коригування митної вартості товару по МД позивача до митної вартості іншої МД.
Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не надав відзив на позов. Суд в силу приписів ч.4 ст.159 КАС України неподання відповідачем відзиву на позов без поважних причин кваліфікує як визнання позову.
Відповідно до ст.72,73,75,76 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №500580/2026/000050/1 від 25.02.2026 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500580/2026/000063 від 25.02.2026. 
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Відповідно до ч.1,3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. 
Суд вважає, що по цій справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6002 грн. 
Керуючись ст.2, 3, 6, 7, 9, 12, 13, 139, 241-246 КАС України, суд, –

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» (вул. Солом`янська, 11, м. Київ, 03110, ЄДРПОУ 40929000) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21а, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №500580/2026/000050/1 від 25.02.2026 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500580/2026/000063 від 25.02.2026.
Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» судовий збір у розмірі 6002 грн. 
Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України. 
Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва