ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" квітня 2026 р. Справа№ 910/9275/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Бестаченко О.Л.
суддів: Скрипки І.М. 
Шаратова Ю.А. 

секретар судового засідання - Васильченко А.І.
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 21.04.2026,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства Виробничо-торгівельна фірма "Абад"

на ухвалу Господарського суду міста Києва
від 18.12.2025
у справі № 910/9275/22 (суддя Стасюк С.В.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок"
до Приватного підприємства Виробничо-торгівельна фірма "Абад"
про стягнення 424 629, 51 грн,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення
Господарський суд міста Києва ухвалою від 18.12.2025 у справі № 910/9275/22 у задоволенні заяви Приватного підприємства Виробничо-торгівельна фірма "Абад" (далі за текстом - ПП ВТФ "Абад", відповідач, заявник) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відмовив.
Ухвала суду мотивована тим, що заявником не доведено відсутності обов`язку боржника у зв`язку з його добровільним виконанням або з інших підстав, а тому відсутні підстави для задоволення заяви Приватного підприємства Виробничо-торгівельна фірма "Абад" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі № 910/9275/22.
В ухвалі вказано, що як підставу для визнання наказу Господарського суду міста Києва таким, що не підлягає виконанню, заявник зазначає відсутність обсягів споживання з квітня по липень 2022 року, у зв`язку з внесеними ПАТ "Запоріжжяобленерго" коригуваннями у бік зменшення, проте, відповідної довідки надано не було. В матеріалах справи також відсутні відкориговані акти прийому-передачі електроенергії та акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за період квітень-липень 2022 року, які підписані сторонами (постачальником та споживачем), на виконання умов договору про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) № 0705129 від 12.12.2018.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою місцевого господарського суду, ПП ВТФ "Абад" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить витребувати у АТ "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО" відомості станом на квітень 2025 року про числові значення уточнених (актуальних) сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії стосовно ПП ВТФ "Абад" по постачальнику Приватне акціонерне товариство "Енергетична компанія "Барвінок" (далі за текстом - ПАТ "ЕК "Барвінок", позивач) за період квітень - липень 2022 року. Дозволити заявнику апеляційної скарги подати апеляційному суду розрахунок на підтвердження своїх доводів відповідно до відомостей, наданих ПАТ "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО" на вимогу суду до судового засідання з розгляду апеляційної скарги. Апеляційну скаргу задовольнити. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі № 910/9275/22. Визнати наказ Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 року у справі № 910/9275/22 таким, що не підлягає виконанню повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувану ухвалу прийнято без врахування всіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Скаржник зазначає, що місцевим судом необґрунтовано було відмовлено в задоволенні клопотання про витребування у ПАТ "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО" відомостей станом на квітень 2025 року про числові значення уточнених (актуальних) сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії стосовно ПП ВТФ "Абад" по постачальнику ПАТ "ЕК "Барвінок" за період квітень - липень 2022 року, що унеможливило об`єктивний розгляд заяви та дослідження належних доказів.
Апелянт звертає увагу суду, що судом першої інстанції невірно застосована норма частини 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), оскільки суд незаконно звузив її зміст, адже заявником наведено інші підстави, які на його думку є достатніми для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2026 апеляційну скаргу ПП ВТФ "Абад" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі №910/9275/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.
Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 12.01.2026 апеляційну скаргу ПП ВТФ "Абад" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі №910/9275/22 залишив без руху, надав скаржнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги.
Скаржник у встановлений строк усунув недоліки апеляційної скарги, шляхом подання відповідного клопотання.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП ВТФ "Абад" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі №910/9275/22 та призначено справу до розгляду на 24.02.2026 о 13 год. 55 хв. Витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9275/22.
02.02.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/9275/22.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-07/115/26 від 26.03.2026 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/9275/22 у зв`язку з перебуванням головуючої судді Владимиренко С.В у відпустці з 04.02.2026 по 16.02.2026, з 17.02.2026 по 18.03.2026 та з 19.03.2026 по 17.04.2026.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2026 справу № 910/9275/22 передано на розгляд колегії суддів: головуючої судді (судді-доповідача) - Бестаченко О.Л., суддів: Скрипки І.М., Шаратова Ю.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 справу № 910/9275/22 за апеляційною скаргою ПП ВТФ "Абад" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі; призначено її до розгляду на 21.04.2026.
Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 01.04.2026 задовольнив заяву представника ПП ВТФ "Абад", Панченко Ольги Михайлівни про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Також ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 задоволено заяву представника ПАТ "ЕК "Барвінок", Гончаренко Наталії Андріївни про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
21.04.2026 апеляційний суд ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання, без винесення окремого процесуального документу відмовив ПП ВТФ "Абад" в задоволенні клопотання, заявленого в прохальній частині апеляційної скарги, про витребування у АТ "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО" відомостей станом на квітень 2025 року про числові значення уточнених (актуальних) сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії стосовно ПП ВТФ "Абад" по постачальнику Приватне акціонерне товариство "Енергетична компанія "Барвінок" за період квітень - липень 2022 року з огляду на те, що відповідно до положень частини 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
Позивач у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) своїм правом не скористався, до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу не подав.
Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
23.02.2026 через підсистему "Електронний суд" від ПП ВТФ "Абад" надійшли додаткові пояснення у справі, в яких відповідач просить врахувати при розгляді справи правові висновки Верховного Суду, викладені у справах № 910/9680/23 та 908/1162/23.
Від ПАТ "ЕК "Барвінок" 24.02.2026 через підсистему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення стосовно апеляційної скарги, в яких позивач просить апеляційну скаргу ПП ВТФ "Абад" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі № 910/9275/22 залишити без змін. 
Зазначає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі № 910/9275/22 є законною та обґрунтованою, ухваленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права та такою, що повністю відповідає вимогам статті 236 ГПК України. Звертає увагу суду, що скаржник фактично підміняє поняття і намагається добитись стадії "повороту судового рішення", але така підстава як "бажання сторони" - відсутня, а за результатами заяви ПП ВТФ "Абад" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (підстави заяви ідентичні даній апеляційній скарзі) судом було відмовлено в її задоволенні.
У судовому засіданні 21.04.2026 представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі № 910/9275/22 залишити без змін.
Представники відповідача підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі № 910/9275/22 скасувати та визнати наказ Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі № 910/9275/22 таким, що не підлягає виконанню повністю.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом
Приватне акціонерне товариство "Енергетична компанія "Барвінок" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного підприємства Виробничо-торгівельна фірма "Абад" (далі - відповідач) про стягнення 424 629,51 грн, у тому числі 285 433,03 грн за спожиту електроенергію, 38 742,22 грн компенсації вартості послуг з передачі електроенергії, 27 892,00 грн пені, 5 701,11 грн 10 % річних, 4 802,49 грн інфляційних втрат, 62 058,66 грн 20 % штрафу. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу (приєднання) № 0705129 від 12.12.2018 (далі - Договір) в частині здійснення повної та своєчасної оплати поставленої електричної енергії.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2022 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства Виробничо-торгівельна фірма "Абад" на користь Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" 285 433,03 грн заборгованості за спожиту електроенергію, 38 742,22 грн компенсації вартості послуг з передачі електроенергії, 5 701,11 грн 10 % річних, 4 802,49 грн інфляційних втрат, 5 020,18 грн судового збору. У іншій частині позову відмовлено.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2024 апеляційну скаргу ПП ВТФ "Абад" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2022 у справі №910/9275/22 залишено без змін.
27.05.2024 до Господарського суду міста Києва від представника ПП ВТФ "Абад" надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2022 у справі № 910/9275/22 за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 відмовлено у задоволенні заяви ПП ВТФ "Абад" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2022 у справі № 910/9275/22.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 апеляційну скаргу ПП ВТФ "Абад" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2022 у справі № 910/9275/22 залишено без змін.
Під час перебування справи в суді апеляційної інстанції до Господарського суду міста Києва надійшла заява ПП ВТФ "Абад" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі № 910/9275/22 відмовлено у задоволенні заяви ПП ВТФ "Абад" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Пунктом 23 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, додаткові пояснення учасників справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.
Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції, постановлена за результатами розгляду заяви відповідача про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).
Статтею 18 ГПК України, яка кореспондується зі статтею 326 цього кодексу, встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Розділом V Господарського процесуального кодексу України врегулювано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах.
Як передбачено ч. 1, ч. 3 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Відповідно частини 1 статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 328 ГПК України).
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Наслідком визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.
Зі змісту статті 328 ГПК України встановлено, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.
При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:
- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);
- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.
Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 30.03.2021 у справі № 910/8794/17, від 16.01.2018 у справі №755/15479/54-ц та від 12.10.2018 по справі №910/9026/13.
Матеріалами справи підтверджується, що рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2022 у справі № 910/9275/22 набрало законної сили.
Вказаним рішенням стягнуто з ПП ВТФ "Абад" на користь ПАТ "ЕК "Барвінок" 285 433,03 заборгованості за спожиту електроенергію, 38 742,22 грн компенсації вартості послуг з передачі електроенергії, 5 701,11 грн 10 % річних, 4 802,49 грн інфляційних втрат, 5 020,18 грн судового збору.
Обґрунтовуючи наявність підстав для визнання наказу Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 таким, що не підлягає виконанню, ПП ВТФ "Абад" зазначає, що:
- враховуючи у сукупності зміст положень п. 4 та 12 актуальної комерційної пропозиції до договору № 0705129 та приписи Кодексу комерційного обліку електричної енергії (далі також - ККОЕЕ), розрахунки за спожиту електроенергію та по компенсації вартості послуг з передачі електроенергії за договором № 0705129 мають здійснюватися саме у відповідності до сертифікованих даних комерційного обліку;
- сертифіковані дані для розрахунків можуть бути уточнені після проведення перевірок/обчислень відповідно до положень п. 9.3.1 глави 9.3 ККОЕЕ;
- розрахунки за електричну енергію під час військового стану мають здійснюватися з урахуванням фактичних обставин, зокрема реального споживання електричної енергії, а оціночні дані, сформовані на підставі середньодобового споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії, можуть бути переглянути за заявою споживача;
- ПАТ «Запоріжжяобленерго» у листі 28.04.2025 № 007-66/2221 повідомило, що має уточнені дані комерційного обліку електричної енергії стосовно нашого підприємства за період 2022 року, а саме щодо відсутності розподілу електроенергії (а отже і щодо відсутності постачання електроенергії ПАТ «ЕК «Барвінок»), у зв`язку з чим станом на квітень 2025 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» завантажило відповідні дані до системи Datahub по постачальнику ПАТ «ЕК «Барвінок»;
- враховуючи уточнені (актуальні) сертифіковані дані комерційного обліку електричної енергії стосовно нашого підприємства за період з квітня 2022 року по липень 2022 року, у Приватного підприємства Виробничо-торгівельна фірма "Абад" не може бути обов`язку сплатити кошти, а отже й заборгованості, за спожиту електроенергію та за компенсацію вартості послуг з передачі електроенергії за договором № 0705129 по постачальнику ПАТ "ЕК "Барвінок" у період з квітня 2022 року по липень 2022 року.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наведені заявником обставини не є ні матеріально-правовими, ні процесуально-правовими підставами для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права під час розгляду клопотання про витребування у ПАТ «Запоріжжяобленерго» відомостей, що унеможливило об`єктивний розгляд заяви та дослідження належних доказів. 
Скаржник посилається на постанову Верховного Суду від 30.03.2021 у справі № 910/8794/17, де зазначено, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним. 
Апелянт вказує, що не міг законодавець передбачати військової агресії рф, окупації частини території України, вибуття із законного володіння основних засобів підприємства, неможливості здійснення господарської діяльності, відсутності законодавчого регулювання спірних правовідносин протягом тривалого часу, в наслідок чого недобросовісним позивачем було стягнуто гроші за ненадані послуги (або надані окупантам). Окрім цього, що лише через півтора роки після початку війни Верховний Суд у своїй постанові від 13.09.2023 у справі № 910/7679/22 прийде до висновку, що лист торгово промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є доказом настання форс-мажорних обставин для всіх без виключення суб`єктів господарювання України з початком військової агресії російської федерації, хоча цей лист виданий компетентним органом та суб`єкти господарювання покладалися на нього, маючи відповідні правомірні очікування, що цей доказ є належим, а тому немає обов`язку повідомляти постачальника послуг про наявність загальновідомих форс-мажорних обставин. В матеріалах справи міститься наказ по підприємству, яким було зупинено його господарську діяльність. Принагідно зазначу, що Бакай Д.О. , керівник підприємства є депутатом Бердянської міської ради Запорізької області, а його батько, Бакай О.А., голова Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області. Саме ці обставини, на які постійно наголошує представник позивача, спонукали керівника відповідача Бакая Д.О залишити окуповане місто Бердянськ та припинити будь-яку підприємницьку діяльність на окупованій території наприкінці лютого 2022 року, адже він мав обґрунтовані побоювання відносно свого життя та свободи, оскільки знаходилися під прямою загрозою з боку окупантів. Крім того, згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022, територія м. Бердянську буде визнана окупованою лише в грудні 2022 року, попри її захоплення 27.02.2022. Фактично з цього часу було припинено господарську діяльність підприємства. 
Таким чином, скаржник вважає, що судом невірно застосована норма ч. 2 ст. 328 ГПК України, оскільки суд незаконно звузив її зміст, адже ним наведені інші підстави, які, на його думку, є достатніми для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.
Також апелянт стверджує, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, оскільки оскаржувана ухвала не містить згадки про нормативні акти, якими заявник обґрунтовував свою позицію (Кодекс комерційного обліку електричної енергії, затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311; Постанову НКРЕКП № 555 від 31.05.2022 «Про особливості забезпечення комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії в умовах воєнного стану»; Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану (далі Положення №148), затверджене наказом Міністерства енергетики України від 13 квітня 2022 року № 148; Постанову НКРЕКП від 19.04.2023, якою внесено зміни до постанови НКРЕКП від 25 лютого 2022 року № 332; ч. 9, 10 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України).
Апеляційний суд зазначає, що ч. 2 ст. 238 ГПК України дійсно не встановлює вичерпний перелік підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. 
Однак в межах розгляду саме заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.09.2022 у справі № 917/244/21.
Res judicata - вирішена справа (res judicata pro veritate habetur! - судове рішення слід визначати за істину) означає остаточність рішення суду, яке набрало чинності і не може бути переглянуте. Принцип res judicata визнано на міжнародному рівні та зафіксовано, в тому числі, у п. 1 ст. 44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип остаточності рішення є складовою частиною верховенства права.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51, 52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п. 31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).
Існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, заява N3236/03, п. 43).
Апеляційний суд, проаналізувавши доводи заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та апеляційної скарги, приходить до висновку, що відповідач фактично просить суд переглянути рішення по суті, встановити нові факти та переоцінити докази, що є порушенням принципу правової визначеності. 
З огляду на вищевикладене, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі № 910/9275/22 постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.
Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі № 910/9275/22 прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного підприємства Виробничо-торгівельна фірма "Абад" задоволенню не підлягає.
Розподіл судових витрат
Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства Виробничо-торгівельна фірма "Абад" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі № 910/9275/22 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі № 910/9275/22 залишити без змін.
3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07.05.2026. 

Головуючий суддя О.Л. Бестаченко 

Судді І.М. Скрипка

Ю.А. Шаратов