Справа № 395/2269/24         Провадження № 2/395/14/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2026 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Забуранного Р.А.
при секретарі Романенко О.В.,
за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Новомиргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Новомиргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що громадянка ОСОБА_1 починаючи з листопада 2016 року по листопада 2018 року проживала однією сім`єю без укладення шлюбу з громадянином ОСОБА_5 у будинку ii батька за адресою по АДРЕСА_1 .
Під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у помешканні батька позивачки вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет.
Під час спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 без реестрації шлюбу в одному помешканні, у них народилася донька, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт народження дитини підтверджується свідоцтвом про народження cepii НОМЕР_1 , видане 19 листопада 2018p. Новомиргородським районним відділом державної рееєтрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 113. 
У листопаді 2024 року позивач дізналася про смерть батька своєї дитини, після чого ОСОБА_1 маючи наміри оформити пенсію на дитину по втраті годувальника звернулася до Пенсійного фонду, але в органі пенсійного фонду позивачу пояснили, що для того, щоб оформити пенсію по втраті годувальника на неповнолітню дитину, необхідно звернутися до суду з метою визнання батьківства дитини.
Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити.
Відповідачі в судовому засіданні визнали позов та вказали, що їм достовірно відомо, що дочка позивача є їх внучкою, оскільки син проживав з позивачкою та у них народилася дочка, яка дуже зовні схожа на їх сина. Просили суд задовольнити позов.
Представник третьої особи Новомиргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином, проте до суду надіслала письмову заяву, у якій просила суд розгляд справи проводити без її участі, заперечень проти задоволення позову не мала. 
Заслухавши вказані пояснення сторін та дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.
Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_1 починаючи з листопада 2016 року по листопада 2018 року проживала однією сім`єю без укладення шлюбу з громадянином ОСОБА_5 у будинку ii батька за адресою по АДРЕСА_1 .
Під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у помешканні батька позивачки вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет.
Під час спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 без реестрації шлюбу в одному помешканні, у них народилася донька, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт народження дитини підтверджується свідоцтвом про народження cepii НОМЕР_1 , яке було зареєстроване 19 листопада 2018 p. Новомиргородським районним відділом державної рееєтрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 113 від 19.11.2018 року. (а.с.9)
Реєстрація народження доньки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбулося відповідно до статгі 135 Сімейного кодексу України, тобто запис про батька дитини у Книзі реестрації народжень проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері, позивача по справі. Реєстрація народження ОСОБА_7 відбувалася згідно вимог статті 135 СКУ по тій причині, що батько ОСОБА_7 , ОСОБА_5 вирішив визнати своє батьківство після досягнення дитиною шести років, а до цього часу щоб мати дитини мала можливість отримувати допомогу від держави, як одинока мати.
Починаючи з листопада 2018 року ОСОБА_1 придбала будинок у АДРЕСА_2 , а тому вона разом з ОСОБА_5 у листопаді 2018 року переїхали проживати до іншого помешканння, а саме у будинок по АДРЕСА_2 , де вони проживали всі разом з дитиною по липень 2022 року, тобто по день мобілізаціі до лав ЗСУ, ОСОБА_5 .
У листопаді 2024 року позивач дізналася про смерть батька своєї дитини, після чого ОСОБА_1 маючи наміри оформити пенсію на дитину по втраті годувальника звернулася до Пенсійного фонду, але в органі пенсійного фонду позивачу пояснили, що для того, щоб оформити пенсію по втраті годувальника на неповнолітню дитину, необхідно звернутися до суду з метою визнання батьківства дитини.
Після чого ОСОБА_1 звернулася до батьків померлого, ОСОБА_5 , які ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) надали позивачу свідоцтво про смерть, лікарське свідоцтво про смерть та сповіщення про загибель їхнього сина, ОСОБА_5 та пообіцяли допомогти позивачу у вирішенні питання про визнання їхнього загиблого сина, ОСОБА_5 батьком - ОСОБА_8 i повідомили про те, що вони визнають ОСОБА_9 своєю онукою, тобто дочкою свого сина, ОСОБА_5 .
Згідно зі сповіщенням сім`ї № 16750 від 06 листопада 2024p., яке надійшло на адресу батьків загиблого, відповідачів по справі, солдат ОСОБА_5 під час виконання службових обов`язків загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Києві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно лікарського свідоцтва про смерть причиною смерті є: травма пішохода при зіткненні з легковим автомобілем.
Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 43 роки, про що 07 листопада 2024 року складено відповідний актовий запис № 18440, зареєстрований Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).(а.с.10)
Згідно зі сповіщенням сім`ї №16750 від 06 листопада 2024р., яке надійшло на адресу батьків загиблого, відповідачів по справі, солдат ОСОБА_5 під час виконання службових обов`язків загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Києві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. (а.с.11) 
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 010-4246 від 05.11.2026 року, причиною смерті є: травма пішохода при зіткненні з легковим автомобілем.(а.с. 12)
У свою чергу, відповідачі по справі визнають свого померлого сина батьком дитини, ОСОБА_6 i відносяться до неї, як до своєї рідної онуки.
Також, відповідно до висновку про біологічну спорідненість № MGU1880 від 25 квітня 2025 року, ймовірність споріднення ОСОБА_6 (онуки) та ОСОБА_4 (бабусі) складає 74,12241137 %.
Окрім цього, згідно з висновком молекулярно-генетичної експертизи для подання до суду № 52432 від 27.03.2026 року, ймовірність того, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є біологічною тіткою, тобто сестрою батька за обома батьками, відносно учасниці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народженої матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,9999%. 
Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Згідно з вимогами ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Відповідно до вимог ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.
Згідно з вимогами ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.
Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою ст.ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Згідно з п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст. 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню ( ч.1 ст. 61 ЦПК України).
Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Враховуючи вищевикладене, а також обставини встановлені судом, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,- 
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Новомиргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства - задовольнити.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 43 роки батьком дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Внести до актового запису про народження дитини - ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 19 листопада 2018 року Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області за №113 зміни, вказавши батьком дитини, ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України та у відомості, де зазначено прізвище дитини " ОСОБА_11 " змінити на прізвище - " ОСОБА_12 ", у відомості, де зазначено по батькові дитини " ОСОБА_13 " змінити на по батькові - " ОСОБА_14 ".
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя:      Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 13 травня 2026 року.