Справа № 761/2990/26
Провадження № 2/761/7986/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді:   Осаулова А.А.
за участю секретаря судових засідань:  Путрі Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:
У січні 2026  до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов МТСБУ (далі - позивач) до   ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просив стягнути з відповідача 153357,90 грн матеріальної шкоди та судовий збір.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 23 лютого 2025 року о 07 годині 45 хвилин, в м. Києві, Ірпінська траса, 700 м до м. Ірпінь, керуючи транспортним засобом «Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував безпечну швидкість, чим порушив вимоги п. 2.3 б, п. 12.1 ПДР України: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
 
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 25.03.2025 року у справі №759/5176/25 визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
 
На момент ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів. 
Потерпілий (власник) пошкодженого автомобіля «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування, та отримав регламентну виплату в розмірі 149901,90 грн. Крім цього, позивач поніс витрати на аварійного комісара за встановлення розміру збитків та збір документів в сумі 3456,00 грн
В добровільному порядку відповідач кошти не повернув, що стало підставою для звернення до суду з позовом.
Відповідач подав відзив на позов та додаткові пояснення, в яких не заперечує факт ДТП, свою вину, розмір збитків. Зазначає, що з позивачем було досягнуто домовленість щодо добровільної сплати шкоди та судового збору рівними частинами після рішення суду.
Ухвалою суду від 05.02.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності, задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явися, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, причини неявки суду не відомі.
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 23 лютого 2025 року о 07 годині 45 хвилин, в м. Києві, Ірпінська траса, 700 м до м. Ірпінь, керуючи транспортним засобом «Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував безпечну швидкість, чим порушив вимоги п. 2.3 б, п. 12.1 ПДР України: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 25.03.2025 року у справі №759/5176/25 визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
 
У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.
Судом достовірно встановлено, що момент скоєння ДТП відповідач не мав Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в зв`язку з чим 12.03.2025 р. власник пошкодженого автомобіля «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомлення про ДТП, заявою про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до Звіту №4677 від 23.04.2025 р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2 , після аварійного пошкодження складає 175392,00 грн.
На підставі наказу власнику пошкодженого автомобіля «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2 , було здійснено виплату в розмірі 149901,90 грн.
Вказані кошти були перераховані згідно платіжної інструкції від 09.05.2025 р. 
За складання звіту позивачем було сплачено 3456,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 11.06.2025 р. 
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.
Положеннями ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 
01 січня 2025 року введено в дію Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 21 травня 2024 року №3720-ІХ (далі - Закону №3720-ІХ).
Відповідно до п. 3 частини першої та п. 3 частини другої статті 41 Закону №3720-ІХ до основних завдань та функцій МТСБУ належить, зокрема здійснення регламентних виплат у випадках, передбачених цим Законом, та здійснення таких виплат і компенсацій із централізованих страхових резервних фондів на умовах, визначених цим Законом;
Частиною третьою вказаної статті передбачено, що діяльність МТСБУ, пов`язана із здійсненням регламентних виплат та компенсацій, визначених цим Законом, регулюється положеннями цього Закону щодо діяльності страховиків із здійснення страхових виплат за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Пунктом 1 частини першої статті 43 Закону №3720-ІХ передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому.
Відповідно до абзацу третього частини першої статті 19 вказаного Закону у разі якщо шкоду забезпеченому транспортному засобу потерпілої особи заподіяно транспортним засобом у випадках, передбачених пунктами 1, 3-5 частини першої статті 43 цього Закону, обов`язки страховика відповідальної особи покладаються на МТСБ
Частиною третьою статті 43 Закону №3720-ІХ визначено, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для визначення (з`ясування) причин, обставин настання подій, які є підставою для здійснення регламентних виплат, визначення розміру заподіяної внаслідок таких подій шкоди (у тому числі здійснює оплату послуг осіб, які надають МТСБУ інформацію чи інші послуги для визначення розміру регламентної виплати), оплату банківських витрат, судових зборів та інших обов`язкових платежів, пов`язаних із здійсненням та компенсацією регламентних виплат, оплату послуг осіб, які на договірній основі надають МТСБУ юридичні послуги щодо компенсації здійснених регламентних виплат.
Відповідно до статті 18 Закону №3720-ІХ у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/ або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.У разі настання події, що є підставою для здійснення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, чинних на день настання такої події, а для регламентної виплати, визначеної пунктом 4 частини першої статті 43 цього Закону, - у межах страхових сум, встановлених на день укладення внутрішнього договору страхування, за яким здійснюється така виплата, зобов`язано у встановленому цим Законом порядку здійснити регламентну виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи.
У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат.
Таким чином, оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування у розмірі 149901,90 грн.
Відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі складанням звіту сумі 3456,00 грн, та судовий збір в сумі 3328,00 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 211, 223, 263, 265 ЦПК України; ст. ст. 22, 1166, 1187, 1191 ЦК України; Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд, -

ВИРІШИВ:
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 149901,90 грн коштів страхового відшкодування 3456,00 грн витрат, пов`язаних зі складанням звітів, та 3328,00 грн судового збору, а всього 156685,90 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:
Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, код ЄДРПОУ 21647131, адреса реєстрації місця проживання: м. Київ, бульв. Русанівський, 8. 
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя:    Осаулов А.А.