Справа № 212/6547/26 
2-о/212/158/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Пустовіта О.Г., при секретарі судового засідання Мєхтієвої А.Е., за участі представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Громко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області,
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 , звернулась до суду із даною заявою, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що вона з 25.03.1983р. одружилась з ОСОБА_2 . 04.03.2014р. їх шлюб було розірвано. Проте, 21.04.2018р. подружжя повторно зареєстрували шлюб. ОСОБА_2 за життя страждав на професійне захворювання, у зв`язку з чим у 2007 році йому було встановлено 60 відсотків втрати професійної працездатності безстроково та третю групу інвалідності. У зв`язку з професійним захворюванням він отримував щомісячні страхові виплати відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 125/25/1595/В від 18.09.2025 року встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням легень, яке було отримане ним за життя. На день смерті подружжя було зареєстроване та фактично проживало однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . З відповіді ГУ ПФ України в Дніпропетровській області від 07.04.2026р., наданої на адвокатський запит, вбачається, що заявник ОСОБА_1 з 30.10.2001р. перебуває на обліку в зазначеному пенсійному органі, а з 12.02.2024р. отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника- чоловіка ОСОБА_2 . За життя чоловіка його дохід був основним джерелом існування для їхньої сім`ї. Згідно з довідками ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, складеними у межах перерахунку пенсії по втраті годувальника після смерті чоловіка заявниці, при здійсненні відповідних розрахунків ГУ ПФ в Дніпропетровській області враховувалися суми пенсії померлого ОСОБА_2 у розмірі 13 353,94грн. та 18 019,90 грн. Отже, наведені дані свідчать про наявність у померлого стабільного пенсійного доходу, який був основним джерелом матеріального забезпечення їхньої із завницею сім`ї. Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , розмір її пенсії за життя чоловіка ( з січня 2023р. по січень 2024р.) становив 3 754,88грн.(три тисячі сімсот п`ятдесят чотири грн.88коп.) на місяць, що було майже у чотири рази менше ніж дохід її чоловіка. Отже, дохід чоловіка для заявниці був постійним і основним джерелом та засобом для існування. Беручи до уваги, що за життя ОСОБА_2 отримував страхові виплати які складалися, в тому числі, із щомісячної страхової виплати втраченої середньомісячної заробітної плати, яку ОСОБА_2 мав до ушкодження здоров`я.(далі - щомісячна страхова виплата), після його смерті заявниця звернулася до пенсійного органу з проханням призначити їй щомісячні страхові виплати в зв`язку зі смертю годувальника від отриманого за життя професійного захворювання. Проте, у цьому їй було відмовлено взвьязку з тим, що є необхідність підтвердження заявницею факту перебування на утриманні померлого чоловіка у судовому порядку. У зв`язку з викладеним, просила суд встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час його смерті..
Представник заявника – адвокат Громко Н.В. у суді надала пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві по суті справи, яку просила суд задовольнити повністю.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надавши суду клопотання з проханням провести розгляд справи без участі представника Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, ухваливши рішення відповідно до чинного законодавства.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного вмотивування.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
Судом встановлено, що 25.03.1983р. ОСОБА_1 одружилась з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_2 від 25.03.1983р., виданим Жовтневим відділом РАГСу м.Кривого Рога.
04.03.2014р. їх шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_3 від 04.03.2014р., виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. 
21.04.2018р. подружжя повторно зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_4 від 21.04.2018р. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУ МЮ (м.Одеса).
18.09.2025 рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 125/25/1595/В, встановлено наявність причинного зв`язку між смертю ОСОБА_2 та отриманим ним за життя професійним захворюванням легень.( Витяг № 125/25/1595/В)
Суд встановив, що відділом надання страхових виплат та соціальних послуг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було розглянуто заяву ОСОБА_1 від 26.02.2026 року щодо призначення їй щомісячних страхових виплат в зв`язку зі смертю годувальника від отриманого за життя професійного захворювання. Проте рішенням №1192294401-2025-2 від 08.12.2025, підписане 02.03.2026р. Югас було відмовлено в призначенні щомісячних страхових виплат є необхідність підтвердження заявницею факту перебування на утриманні померлого чоловіка у судовому порядку.
За ст. 3 СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до змісту ч. 1, 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. При цьому непрацездатними членами сім`ї вважаються, крім іншого, чоловік (дружина), якщо вони досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в ч. 2 цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Дослідженими судом доказами підтверджується, що на день смерті подружжя було зареєстроване та фактично проживало однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, згідно з довідкою вих. № 389 від 06.04.2026 року, виданою головою ЖБК «ЖОВТЕНЬ-2», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були зареєстровані та проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, відповідно до Акта про сумісне проживання, ведення спільного господарства та утримання від 16.03.2026 року № 388, підписаного сусідами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , справжність підписів яких засвідчена головою ЖБК «ЖОВТЕНЬ-2» Бакланом А.С., встановлено, що заявниця та її чоловік проживали разом за вказаною адресою протягом тривалого часу, вели спільне господарство, мали спільний побут та спільний бюджет.
З відповіді ГУ ПФ України в Дніпропетровській області від 07.04.2026р., наданої на адвокатський запит, вбачається, що заявник ОСОБА_1 з 30.10.2001р. перебуває на обліку в зазначеному пенсійному органі, а з 12.02.2024р. отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника - чоловіка ОСОБА_2 .
Згідно з довідками ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, складеними у межах перерахунку пенсії по втраті годувальника після смерті чоловіка заявниці, при здійсненні відповідних розрахунків ГУ ПФ в Дніпропетровській області враховувалися суми пенсії померлого ОСОБА_2 у розмірі 13 353,94грн. та 18019,90 грн. Отже, наведені дані свідчать про наявність у померлого стабільного пенсійного доходу, який був основним джерелом матеріального забезпечення їхньої із завницею сім`ї. 
Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , розмір її пенсії за життя чоловіка (з січня 2023р. по січень 2024р.) становив 3754,88грн. на місяць.
Отже, судом було встановлено, що заявниця фактично перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки той отримував більший розмір пенсії ніж вона, внаслідок чого дохід ОСОБА_2 був основним для їх подружжя.
З огляду на зазначене, суд дійшов переконання, що для заявниці, яка спільно проживала однією сім`єю зі своїм покійним чоловіком, пенсійні виплати ОСОБА_2 були постійним і основним джерелом засобів до існування.
За таких обставин суд доходить висновку, що встановлення зазначеного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, а саме надає можливість реалізувати право на отримання (щомісячних страхових) виплат, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення поданої заяви та визнання факту перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка, ОСОБА_2 .
Керуючись ст.4-5,13,19,76-81,89, 133, 258-259,263,265 ЦПК, -суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні – задовольнити.
Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його смерті.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено та підписано 10 червня 2026 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт