Номер провадження 3/754/1389/26
Справа №754/5775/26
ПОСТАНОВА 
Іменем України

04 травня 2026 року місто Київ
Суддя Деснянського районного суду міста Києва Салайчук Т.І., за участю прокурора Гаврилов О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли до розгляду з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Судилків, Шепетівського району, Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу супроводження судових спорів за матеріалами планових перевірок Управління правового забезпечення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві), будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 24.08.2023 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 07.04.2025 о 18:19 несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік (після звільнення) (далі - Декларація), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні визнав, однак просив закрити провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, без визнання вини.
Прокурор в судовому засіданні підтримав свій письмовий висновок у даній спаві, просив визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позицію прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, робить такий висновок.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: даними, що містить протокол про адміністративне правопорушення № 484 від 03.04.2026, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.03.2026; інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування за 2023 рік, яку подано 07.04.2025 (гранична дата подання - 01.04.2024); повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; інформацією щодо послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період 01.01.2024-08.04.2025, які свідчать про відсутність технічних перешкод для подання декларації у встановлений строк; копіями наказів Державної податкової служби України Головного управління ДПС у м. Києві: №1024-о від 05.09.2022 про призначення ОСОБА_1 на посаду, №1308-о від 06.10.2022 про присвоєння рангу державного службовця ОСОБА_1 та №1210-о від 10.08.2023 про звільнення ОСОБА_1 , які підтверджують статус суб`єкта декларування.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
З огляду на вище викладене, враховуючи матеріали справи в своїй сукупності, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Його вина доведена поза розумним сумнівом, належними та допустимими доказами.
Обставин, які б свідчили про наявність поважних причин для пропуску встановленого законом строку на подачу вказаної вище декларації ОСОБА_1 не наведено, останнім в своїх поясненнях підтверджено обставини несвоєчасного подання декларації.
Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що з моменту виявлення відомостей про вчинення ним правопорушення до моменту розгляду справи сплинули строки притягнення до адміністративної відповідальності, а тому адміністративне провадження підлягає закриттю. Суд зазначає таке, відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
При цьому особливістю правопорушень, пов`язаних з корупцією, є те, що початок перебігу строку для накладення адміністративного стягнення розпочинається з дня його виявлення незалежно від того, чи є зазначене порушення триваючим.
Момент виявлення порушення не можна ототожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення. Факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення.
У законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019 в справі №149/2498/17).
З матеріалів справи вбачається, що датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата несвоєчасного подання ним Декларації, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, тобто 07.04.2025.
Початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією зібрано та проаналізовано фактичні дані, на підставі яких можливо зробити висновок про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.
Особою, уповноваженою на складання протоколу, у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають стосунок до вчиненого правопорушення (збір документів, інформації, отримання пояснення тощо). У цій справі завершальним етапом збору доказів стало отримання пояснень від ОСОБА_1 , які надійшли до начальника УСР ДСР НПУ ОСОБА_2 13.03.2026.
Висновок про те, що виявлено саме правопорушення (як сукупність усіх передбачених законом ознак - об`єкт, суб`єкт, об`єктивна, суб`єктивна сторона) така особа робить виключно шляхом складання та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. 
Отже, документально підтвердженою датою виявлення органом уповноваженим на складення протоколу про адміністративне правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , є 03.04.2026.
Враховуючи викладене, строк для накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП, на момент розгляду справи не сплинув.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.
При накладенні адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, особу порушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст. 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.
Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя            Тарас САЛАЙЧУК