ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року	справа № 380/6108/26	
Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково дослідний інституту медико соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної установи «Український державний науково дослідний інституту медико соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського, 1А; код ЄДРПОУ 03191673), в якому просить суд: 
-визнати протиправним та скасувати рішення Державної установи «Український державний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» Центру оцінювання функціонального стану особи (ЦОФСО) №3400/26/46 від 09.02.2026 щодо відмови у встановленні групи інвалідності ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Державну установу «Український державний інститут медико- соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» Центр оцінювання функціонального стану особи (ЦОФСО) повторно провести огляд ОСОБА_1 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він під час проходження військової служби 02.10.2024 отримав МВТ, ВОСП в ділянці правого плечового суглобу з внутрішнім переломом суглобового відростку лопатки, ВОСП 1 пальця правої кисті, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №40/57/141090 від 25.10.2024. 
У зв`язку із наявністю травм, які відповідають критеріям обмеження життєдіяльності особи позивача направлено на проходження оцінювання повсякденного функціонування особи. Однак, рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №1/25/5572/Р від 04.12.2025 ОСОБА_1 , враховуючи скарги, анемнез захворювання дані об`єктивного огляду та медичної документації встановлено легкий ступінь обмеження до самообслуговування і трудової діяльності, прийнято рішення не визнавати особою з інвалідністю та встановлено 25% втрати працездатності. Не погоджуючись із рішенням експертної команди, 15.12.2025 позивач звернувся до лікаря-терапевта, який підтвердив наявність консолідованого перелому правої плечової кістки, посттравматичної контрактури правого плечового суглоба з больовим синдромом, невропатія правого плечового нерва з порушенням функцій правої верхньої кінцівки. 
На переконання позивача, наявні у нього захворювання в сукупності призводять до обмеження життєдіяльності та працездатності, що відповідає критеріям встановлення інвалідності. 
Водночас, як вважає позивач відповідач під час проведення оцінювання та розгляду скарги не звернув уваги на те, що експертна команда не зафіксувала усі травми, поранення і захворювання наявні у позивача; до складу експертної команди оцінювання не включено профільного лікаря щодо супутнього захворювання, бо на думку позивача до експертної команди обов`язково має входити терапевт або профільний лікар супутнього захворювання; під час розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання за лишила поза увагою консультаційні висновки спеціалістів. 
У зв`язку з цим позивач вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного дослідження обставин справи, а тому підлягає скасуванню.
Ухвалою від 09.04.2026 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.
Відповідач скористався правом на подання відзиву та подав суду відзив на позовну заяву із викладом заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову.
Відзив обґрунтований тим, що відповідно до пункту 7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338, та пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 № 90), наказом МОЗ України від 03.12.2024 № 2022 права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи було покладено на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ 03191673). Тобто на Центр оцінювання функціонального стану особи покладені повноваження з перевірки обґрунтованості рішень експертних команд, прийнятих під час оцінювання, у випадку оскарження їх особами або з інших підстав, передбачених законодавством. 
19.01.2026 ЦОФСО була отримана скарга позивача ОСОБА_1 від 13.01.2026 на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 04.12.2025 № 1/25/5572 з проханням скасувати його та прийняти нове рішення, яким призначити ОСОБА_1 ІІІ групу інвалідності. 
Відповідач вказав, що під час розгляду справи члени експертної команди досліджують всі надані документи, а також відповідні медичні записи, що підтверджують стан здоров`я особи, щодо якої проводиться оцінювання, що містяться в електронній системі охорони здоров`я (пункт 31 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338). 
Враховуючи вищезазначене, експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи, права та обов`язки якого покладені на відповідача, маючи всі необхідні повноваження для розгляду скарги позивача, здійснила ретельний та обґрунтований аналіз всієї медико-експертної документації позивача (результатів його медичних обстежень, відповідних записів, що містяться в електронній системі охорони здоров`я, додатків до скарги), а також, оскаржуваного рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 04.12.2025 № 1/25/5572 щодо не визнання позивача особою з інвалідністю та прийняла відповідне рішення (підтвердила оскаржуване рішення). 
Крім того, відповідач також наголосив, що позивач не навів жодних доводів щодо порушення процедури прийняття оскаржуваних рішень, а фактично висловлює незгоду з медичною оцінкою свого стану здоров`я. При цьому, питання визначення ступеня втрати здоров`я та наявності підстав для встановлення інвалідності належать до виключної компетенції спеціалізованих медичних експертних органів і не можуть підмінятися оцінкою суду. У зв`язку з наведеним відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
29.01.2026 через систему «Електронний суд» (вхідний № 35570) представником позивача подана відповідь на відзив, в якій викладено пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення. Зокрема у вказаній відповіді представник позивача акцентує увагу на тому, що аргументована позиція члена експертної команди, який не згоден з рішенням експертної команди, повинна бути викладена в протоколі розгляду справи експертної команди. До відзиву на позовну заяву представником Центру оцінювання функціонального стану особи долучено протокол розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії №3400/26/26. Проте, пункти 16-17 даного протоколу не заповнені членами експертної команди, зокрема, відсутні дані стислого викладу позицій членів експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи та їхніх пропозицій щодо рішення, яке має бути прийняте експертною командою та рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення, що оскаржується. З огляду на що, експертною командою не дотримано вимоги пункту 37 Порядку в частині того, що протокол розгляду справи експертної команди не містить: думки кожного члена експертної команди щодо кінцевого рішення, яке повинно бути прийнято за результатами проведення оцінювання та рішення, яке прийнято експертною командою за результатами проведення оцінювання. Враховуючи вищенаведене, вважає, що експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи при розгляді скарги ОСОБА_1 не вивчила належним чином рішення експертної команди щодо результату оцінювання та не надала оцінки медичним документам, в тому числі висновкам спеціалістів, до яких звертався позивач після отримання рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи 04.12.2025. Просить задовольнити вимоги, викладені в позовній заяві у справі в повному обсязі.
Інших заяв по суті справи до суду не надходило.
Суд установив такі обставини справи.
04.12.2025 експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи на базі КНП «Центральна міська клінічна лікарня Стрийської міської ради» прийняла Рішення №1/25/5572/Р щодо ОСОБА_1 , яким підстав для встановлення групи інвалідності не підтверджено.
Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №1/25/5572/В від 04.12.2025 ОСОБА_1 встановлено 25 % втрати працездатності. 
Своє рішення експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи мотивувала тим, що, враховуючи скарги, анамнез захворювання, дані об`єктивного огляду та медичної документації наявний легкий ступінь обмеження до самообслуговування і трудової діяльності.
Не погоджуючись з вказаним рішенням експертної команди КНП «Центральна міська клінічна лікарня Стрийської міської ради» про відсутність підстав для встановлення групи інвалідності, 13.01.2026, представник позивача звернувся зі скаргою до Центру оцінювання функціонального стану особи, відповідно до якої просив скасувати рішення №1/25/5572/В від 04.12.2025 та сформувати нове рішення з урахуванням фактичного стану здоров`я та наявних медичних документів, яким призначити ОСОБА_1 ІІІ групу інвалідності.
Експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи прийняла рішення 09.02.2026 №3400/26/46/ВП у якому вказала, що  ОСОБА_1 , 1989 р.н. УБД. Вперше претендує на групу інвалідності. Рішенням ЕК 303 від 04.12.2025 р. особою з інвалідністю не визнаний, встановленно 25% втрати працездатності "травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини" (Довідка медичної (військово- лікарської) комісії від 10.09.2025 року № 569). Хворий дане рішення оскаржує до ЦОФСО. На підставі аналізу медичної документації, матеріалів справи, наявні у гр. ОСОБА_1 наслідки поранення призводять до легких функціональних порушень та легких обмежень життєдіяльності, що згідно Постанови КМУ №1338 від 15.11.2024 року не дає підстав для встановлення групи інвалідності. Рішення ЕКЗОЗ від 04.12.2025 р. - підтверджено. Встановленні відсотки втрати працездатності залишити в силі. Потребує нагляду травматолога, невропатолога заходів фізичної реабілітації. При прогресуванні обмежень життєдіяльності, неефективності лікувальних та реабілітаційних заходів - повторне звернення для оцінювання на ЕКОПФО.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні визначає Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 №875-XII (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), який також гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №875-XII особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Згідно з частиною 1 статті 3 Закону №875-XII інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі - Постанова №1338, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) визначено, що до введення в дію Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи:
з 01.01.2025 експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою (далі - експертні команди), до складу яких можуть входити лікарі, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, а також Центром оцінювання функціонального стану осіб відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою;
проведення оцінювання повсякденного функціонування особи організовується в кластерних та над кластерних закладах охорони здоров`я відповідно до Положення про експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Згідно з п. 3 Порядку проведення оцінювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», направлення на оцінювання у зв`язку з тривалою тимчасовою непрацездатністю проводиться з метою визначення необхідності продовження тимчасової непрацездатності або встановлення інвалідності.
Проведення оцінювання організовується у закладі охорони здоров`я, в якому затверджено перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання (п.7 Порядку проведення оцінювання).
Оцінювання проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - експертні команди) (п. 8 Порядку проведення оцінювання).
Склад експертних команд формується індивідуально для кожного випадку. Після появи технічної можливості склад експертних команд формується за допомогою електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - електронна система) з дотриманням принципу випадковості, з числа доступних лікарів за спеціалізацією, необхідною для проведення оцінювання (п. 9 Порядку проведення оцінювання).
Під час розгляду справи члени експертної команди досліджують всі надані документи, а також відповідні медичні записи, що підтверджують стан здоров`я особи, щодо якої проводиться оцінювання, що містяться в електронній системі охорони здоров`я (п. 31 Порядку проведення оцінювання).
Експертна команда проводить розгляд справи у визначеному складі. Відомості щодо результатів огляду і прийнятих рішень вносяться до протоколу розгляду. У разі організаційної потреби та технічної можливості окремі члени експертної команди (крім тих, що безпосередньо проводять огляд особи та/або спеціалізація яких безпосередньо стосується рішення, яке повинна прийняти експертна команда) можуть брати участь у розгляді дистанційно з використанням технічних засобів електронних комунікацій із забезпеченням дотримання лікарської таємниці, конфіденційності інформації про стан здоров`я особи та інших вимог законодавства щодо захисту персональних даних (п. 34 Порядку проведення оцінювання).
Рішення приймаються колегіально більшістю голосів членів експертної команди. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого у справі (п. 35 Порядку проведення оцінювання).
Розгляд справи фіксується у відповідному протоколі. Протокол розгляду підписується в електронній системі кожним членом експертної команди шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису користувача електронної системи відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»(п. 36 Порядку проведення оцінювання).
За результатами проведення оцінювання експертна команда приймає рішення щодо встановлення чи не встановлення (або визначення) відповідно до законодавства: ступеня обмеження життєдіяльності особи; потреби у продовженні тимчасової непрацездатності та у разі продовження тимчасової непрацездатності головуючий у справі формує медичний висновок про тимчасову непрацездатність відповідно до Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ; інвалідності, фіксації причин та часу її настання відповідно до документів, що це підтверджують; ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); наявності медичних показань на право одержання особою з інвалідністю або дитиною з інвалідністю, яка має порушення опорно-рухового апарату, автомобіля і протипоказання до керування ним, що визначаються відповідно до переліку медичних показань і протипоказань, затвердженого МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики; потреби у постійному догляді; потреби в отриманні соціальної, психолого-педагогічної, професійної, трудової та/або фізкультурно-спортивної реабілітації; обсягів та видів необхідних допоміжних засобів реабілітації та/або медичних виробів; потреби в отриманні реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я та у разі визначення такої потреби головуючий формує електронне направлення для надання реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я відповідно до Порядку організації надання реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 №1268 «Питання організації реабілітації у сфері охорони здоров`я»; ступеня стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування; причини смерті особи з інвалідністю або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений експертною командою у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім`ї.
Датою встановлення інвалідності вважається дата надходження до експертної команди направлення на проведення оцінювання (п. 40 Порядку проведення оцінювання).
Після проведення оцінювання, прийняття та підписання в електронній системі рішення експертної команди на адресу електронної пошти особи, яка проходила оцінювання, надсилається витяг із рішення, що формується в електронній системі у зв`язку з прийнятим рішенням, та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності). У разі відсутності електронної пошти зазначені документи надсилаються протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).
Рішення експертних команд щодо результатів оцінювання можуть бути оскаржені особами, яким було проведено таке оцінювання (далі - скаржник) (їх уповноваженими представниками), в порядку адміністративного оскарження згідно з вимогами цього Порядку та/або до адміністративного суду (п. 57 Порядку проведення оцінювання).
Пунктами 66-69 Порядку проведення оцінювання передбачено, що експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи розглядає скарги, одержані через електронну систему, згідно з розподілом скарг, що здійснюється автоматично засобами електронної системи після внесення до електронної системи відомостей про скаргу.
Експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи розглядає скарги очно, заочно або з використанням методів і засобів телемедицини (телевідеоконсультування) відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлених у додатку 1, та відповідних клопотань особи.
Експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи під час розгляду скарг:
вивчає рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії, що оскаржується, відео- та/або аудіозапис розгляду експертною командою, на якому було прийнято відповідне рішення (за наявності);
заслуховує пояснення скаржника (його уповноваженого представника) (у разі розгляду скарги за участю скаржника або його уповноваженого представника);
за наявності підстав, передбачених цим Порядком, проводить повторне оцінювання.
За результатами розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи приймає рішення про: підтвердження оскарженого рішення; скасування оскарженого рішення; формування нового рішення щодо результату оцінювання.
Рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи формується засобами електронної системи. На рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи усіма її членами накладаються кваліфіковані електронні підписи або удосконалені електронні підписи, що базуються на кваліфікованих сертифікатах електронного підпису.
Не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи:
у разі подання скарги в паперовій формі - Центр оцінювання функціонального стану особи надсилає витяг з такого рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) скаржника (його уповноваженого представника), зазначену у відповідній скарзі;
у разі подання скарги в електронній формі - інформація про таке рішення відображається в електронній системі для лікаря, який направив, про що він невідкладно повідомляє скаржнику (його уповноваженому представнику).
Центр оцінювання функціонального стану особи забезпечує надсилання інформації до територіального органу Пенсійного фонду України, структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, територіального центру комплектування та соціальної підтримки у випадках та в порядку, визначених пунктами 55 і 56 цього Порядку.
Виходячи із підстав заявленого позову, позивач не погоджується з рішенням відповідача №3400/26/46 від 09.02.2026, оскільки вважає, що під час проведення оцінювання та розгляду скарги відповідач не звернув уваги на те, що експертна команда не зафіксувала усі травми, поранення і захворювання наявні у позивача; до складу експертної команди оцінювання не включено профільного лікаря щодо супутнього захворювання, бо на думку позивача до експертної команди обов`язково має входити терапевт або профільний лікар супутнього захворювання; під час розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання за лишила поза увагою консультаційні висновки спеціалістів. 
Так, позивач, зазначаючи, що під час розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання за лишила поза увагою консультаційні висновки спеціалістів, покликається на пункти 66,68 Порядку №1338. 
Однак, зі змісту означених норм не видно, що відповідач зобов`язаний у певний спосіб розглянути консультаційні висновки та прийняти певне рішення саме з їхнім урахуванням. 
Рівно ж позивач не надав суду доказів того, що такі консультаційні висновки не були взяті відповідачем до уваги. Отже, суд констатує, що означене твердження позивача ґрунтується на припущенні.
Твердження позивача, що до експертної команди обов`язково має входити терапевт або профільний лікар супутнього захворювання, - ґрунтується на нормі пунктів 12-13 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постанововю КМ України від 15.11.2024 №1338, відповідно до якої склад експертних команд формується індивідуально для проведення кожного оцінювання з лікарів загальною чисельністю не менше трьох осіб з переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання в складі експертних команд. До складу обов`язково має входити лікар-терапевт або профільний лікар щодо супутнього захворювання або ускладнень.(…) Головуючим лікарем під час проведення оцінювання визначається лікар, спеціальність якого відповідає основному діагнозу.
При цьому позивач вказує, що до складу експертної команди, яка проводила його оцінювання не входив лікар-терапевт чи профільний лікар супутнього захворювання чи ускладнень.
Разом з тим, як видно з відповіді КНП Стрийської міської ради «ТМО «Стрийська міська об`єднана лікарня» на адвокатський запит за вих №395 від 12.03.2026, то до складу експертної команди, яка здійснювала оцінювання повсякденного функціонування позивача входив ортопед-травматолог, хірург та ревматолог.
Тобто відповідачем дотримано зазначені норми Положення, оскільки головуючим визначено лікаря ортопеда-травматолога, так як його спеціальності відповідає основний діагноз. Доказів того, що наявність у складі лікарів (хірург та ревматолог), спеціальність яких не відповідає іншим діагнозам позивача, позивач суду не надав. 
Крім того, суд зауважує, що позивач, відповідно до норм Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи не наділений повноваженням брати участь у визначенні складу та формуванні експертної команди.
Щодо твердження позивача, що під час проведення оцінювання та розгляду скарги відповідач не звернув уваги на те, що експертна команда не зафіксувала усі травми, поранення і захворювання наявні у позивача, то суд зазначає таке.
Під час розгляду справ у подібних правовідносинах, Верховний Суд у постановах від 26.09.2018 у справі №817/820/16, від 17.12.2018 у справі №819/3211/15, від 17.03.2020 у справі №240/7133/19, від 30.11.2020 у справі №200/14695/19-а, від 30.04.2021 у справі №160/12235/19 висловив правову позицію, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів «Інструкції про встановлення груп інвалідності», «Положення про медико-соціальну експертизу» та «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності».
При цьому, у постанові від 30.11.2020 у справі №200/14695/19-а Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відступу від вищевикладених правових висновків.
Отже, вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є дискреційним повноваженням відповідних експертних команд та вимагає наявності медичної освіти та спеціальних знань, а адміністративний суд, відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесено до компетенції цього органу.
Суд фактично не може переоцінювати вмотивованість рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи в частині постановки особі конкретного діагнозу, правильності або неправильності визначення захворювань або інших суттєвих понять, які перебувають в площині спеціальних медичних знань тощо.
При цьому, суд додатково зазначає, що Верховний Суд у постановах від 29.12.2021 у справі №638/2723/16-а та від 12.10.2021 у справі №280/4820/19, у яких спір виник у зв`язку із незгодою позивачів із висновками МСЕК щодо встановлення таким групи інвалідності, дійшов висновку, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.
Вищевказані висновки Верховного Суду щодо неможливості суду приймати за медичну установу конкретне рішення щодо особи залишаються актуальними, враховуючи також зміни в законодавстві, оскільки суд не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем стосуються незгодою позивача із тим, що йому не встановлено інвалідність, яка, на переконання позивача та у зв`язку із йогофізичним станом та діагнозами, повинна бути йому встановлена.
Однак, суд наголошує, що питання встановлення або не встановлення особі інвалідності відноситься виключно до компетенції спеціалізованих установ в медичній сфері, які наділені відповідними повноваженнями та приймають рішення на підставі результатів повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності, тощо.
Суд не є спеціалізованою установою в медичній сфері і тому оцінка підставності спірного рішення виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. 
Суди вправі перевіряти законність спірного рішення лише в межах дотримання процедури його прийняття.
Оскільки під час розгляду цієї справи не здобуто доказів порушення відповідачем процедури прийняття спірного рішення, то таким чином суд дійшов висновку, що приймаючи спірне рішення відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Суд також зазначає, що безумовно особа суб`єктивно може не погоджуватись із рішенням експертної команди щодо встановлення/не встановлення їй інвалідності під час повторного огляду/оцінювання (підтвердження інвалідності), і такі доводи можуть мати певну логіку, проте суд має право вдаватись тільки до оцінки здійсненої процедури оцінювання особи і не може досліджувати медичні діагнози чи інші медичні покази, які є сферою спеціальних знань професійних лікарів.
Позивач не надав жодних доказів, які могли поставити під очевидний сумнів рішення експертної команди чи дослідження медичних документів під час оцінювання функціонального стану позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При цьому, суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»(№4909/04):згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, не підлягають задоволенню.
З урахуванням висновку суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, судовий збір розподілу не підлягає.
Керуючись ст. 2, 5, 241-246, 255, 295, 297 КАС України суд

в и р і ш и в:
у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Український державний науково дослідний інституту медико соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського, 1А; код ЄДРПОУ 03191673) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Судові витрати не розподіляти.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 25.06.2026.

Суддя Лунь З.І.