Справа № 161/11897/26 
Провадження № 1-кп/161/1211/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк        17 червня 2026 року  
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням
головуючого - судді     ОСОБА_1 , 
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора       ОСОБА_3 ,
обвинуваченого     ОСОБА_4 ,
захисника      ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № від 22 травня 2026 року про обвинувачення  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городок, Луцького району, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого трактористом ТзОВ «Україна – Баїв», не судимого, 
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , зазначене кримінальне правопорушення, вчинив за наступних обставин.
21 травня 2026 року поліцейський сектору реагування патрульної поліції Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_6 , спільно з т.в.о. начальника сектору реагування патрульної поліції Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_7 , будучи в однострої поліцейського із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, перебуваючи у складі екіпажу «Ескадра 15» заступили на службу, відповідно до їх посадових інструкцій.
Під час несення служби, близько 22 години 01 хвилин 21 травня 2026 року, перебуваючи поблизу будинку № 4, що по вулиці Братів Волохів, у селі Городок, Луцького району, Волинської області, вищевказаними працівниками поліції було виявлено та відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» здійснено зупинку транспортного засобу Renault Scenic із реєстраційним номером НОМЕР_1 . Під час перевірки документів у водія ОСОБА_4 , який на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія, повідомивши, що він не має його з собою, у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме – різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, підвищена жвавість, тому поліцейським, згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_4 було запропоновано пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. ОСОБА_4 відмовився від проходження такого огляду, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У подальшому, 21.05.2026 близько 22 години 22 хвилин ОСОБА_4 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , діючи з єдиним кримінально-протиправним умислом, спрямованим на схиляння працівників правоохоронного органу до прийняття неправомірної вигоди, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди працівникам поліції, висловив пропозицію останнім неправомірної вигоди, а саме: грошових коштів в розмірі 10000 гривень, за не вчинення в його інтересах дій з використанням наданої працівникам поліції влади – складання щодо ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що дійсно, за вказаних обставин, місця та часу вчинив дане кримінальне правопорушення. Факт алкогольного сп`яніння не заперечував. У вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненому, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.
Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
До обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує інформацію про стан його здоров`я, вину визнав повністю, щиро розкаявся, має постійне місце реєстрації та проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України, у виді штрафу.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень так і іншими особами.
Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Речові докази: два оптичних диски – залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: