ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5689/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати Рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 10.03.2026 №133950001084 про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2;
- ???зобов?язати ГУ ПФУ в Харківській області перевести ОСОБА_1 з 12.02.2026 (дня, що настає за днем досягнення 50 річного віку ) з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 у порядку пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХI, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, із застосуванням показника вікового цензу у 50 років.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після досягнення 50-ти річного віку та маючи необхідний стаж, 16.07.2024 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перехід на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII. Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 10.03.2026 №133950001084 їй відмовлено у призначенні пільгової пенсії за віком з тих підстав, що вона не досягла віку, визначеного пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що відповідачем не враховано пункт 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, яким визначено необхідність застосування статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII. Вважає рішення ГУ ПФУ в Харківській області протиправним і таким, що порушує її право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Для відновлення порушеного права звернулася до суду з даним позовом. 
Ухвалою від 31.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін. 
Відповідно до довідок про доставку електронного листа, до електронного кабінету ГУ ПФУ в Харківській області в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі доставлено: 30.03.2026 - позовну заяву з копіями доданих до позовної заяви документів (тобто у день надходження позову до суду) та 01.04.2026 - ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі без виклику сторін від 31.03.2026 (тобто на наступний день постановлення ухвали судом). 
Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позов з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується. 
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. 
У відповідності до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного суду України (далі – КАС України) неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів. 
Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 50-річного віку, звернулася 02.03.2026 до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. 
До заяви долучила такі документи: 
Трудову книжку серії НОМЕР_1 від 07.05.1998;
довідку відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» державного підприємства «Львіввугілля» від 06.01.2026 року Nє 3 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній. 
З довідки вбачається, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день у ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля»:
- за період з 16.07.1999 по 17.02.2000 (00 років 07 місяців 02 дні) і виконувала гірничі роботи на поверхні шахти за професією-машиніст конвеєра,зайнята на поверхні шахти що передбачено Списком №2 розділ 1 підрозділ 1 пункт 2010100а-13777 згідно Постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994;
- за період з 11.03.2002 по 05.07.2002 (00 років 03 місяці 25 днів) і виконувала гірничі роботи на поверхні шахти за професією-машиніст конвеєра,зайнята на поверхні шахти що передбачено Списком №2 розділ 1 підрозділ 1 пункт 2010100а-13777 згідно Постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994;
- за період з 30.07.2002 по 31.05.2010 (07 років 10 місяців 02 дні) і виконувала гірничі роботи на поверхні шахти за професією-машиніст конвеєра,зайнята на поверхні шахти що передбачено Списком № 2 розділ 1 підрозділ 1 пункт 1.1а-3б згідно Постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003;
- за період з 01.06.2010 по 29.01.2011 (00 років 07 місяців 29 днів) і виконувала гірничі роботи на поверхні шахти за професією-майстер,зайнята на виробничій дільниці, що передбачено Списком №2 розділ 1 підрозділ 1 пункт 1.1б згідно Постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003;
- за період з 03.09.2011 по 02.08.2016 (04 років 11 місяців 00 днів) і виконувала гірничі роботи на поверхні шахти за професією-майстер,зайнята на виробничій дільниці, що передбачено Списком №2 розділ 1 підрозділ 1 пункт 1.1б згідно Постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003; 
- за період з 03.08.2016 по 15.06.2017 (00 років 10 місяців 13 днів) і виконувала гірничі роботи на поверхні шахти за професією-майстер,зайнята на виробничій дільниці, що передбачено Списком №2 розділ 1 підрозділ 1 пункт 1.16 згідно Постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016.
- довідку відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» державного підприємства «Львіввугілля» від 23.01.2026 у №08 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній. З довідки вбачається що позивач працювала повний робочий день у ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля»
- за період з 03.02.2021 по 31.08.2011 (00 років 06 місяців 29 днів) і виконувала гірничі роботи а поверхні шахти за професією-майстер контрольний, зайнята на виробничій дільниці, що передбачено Списком №2 розділ 1 підрозділ І пункту 1.1б згідно Постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003.
Накази по підприємству про завершення атестації робочих місць за умовами праці від 16.12.1994 №382, від 29.01.2000 №54, від 04.01.2005 №945, від 22.12.2009 №438Ю від 27.11.2014 №645, від 16.12.2019 №575, від 16.12.2024 №618.
За результатами розгляду заяви та наданих позивачем документів, ГУ ПФУ в Харківській області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії від 10.03.2026 №133950001084 (далі – рішення від 10.03.2026 №133950001084 ), оскільки ОСОБА_1 не досягла передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку. В рішенні зазначено, що страховий стаж складає 29 років 05 місяць 07 днів, пільговий стаж за списком №2 – 15 років 02 місяці 19 днів. 
Рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 10.03.2026 №133950001084 є предметом оскарження з підстав протиправності. 
Суд зазначає, що дана справа є типовою та відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 360/3611/20 від 21.04.2021, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021.
Відповідно до частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).
Відповідно до статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи, зокрема громадянами України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. 
Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Згідно з пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII (у редакції, чинній до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До внесення змін Законом №213-VIII у статтю 13 Закону №1788-ХІІ було встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Тобто, Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема жінкам з 45 років до 50 років.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 (далі Закон - №2148-VIII), який набрав чинності 11.10.2017, Закон №1058-IV доповнено розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».
Законом №2148-VIII у новій редакції був викладений пункт 2 розділу XV Закону №1058-IV, де зазначалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Отже, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком №2 почали регламентуватись одночасно двома законодавчими актами, а саме: пунктом «а» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ у редакції Закону №213-VIII та пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV у редакції Закону №2148-VIII.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України за №1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII.
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;
Таким чином, рішенням №1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення рішення (пункт 2 резолютивної частини рішення). 
Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.
У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ, з урахуванням рішення №1-р/2020, встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).
Отже, між нормами Закону №1788-ХІІ, з урахуванням рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах, існувала колізія. 
Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий у 50 років.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20, відносини у якій є аналогічними спірним у цій справі відносинам, дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному.
Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України»).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.
Саме така правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наявність у позивача на час звернення до пенсійного органу за призначенням пенсії достатнього пільгового стажу для призначення пенсії за Списком №2, право на яке ОСОБА_1 набула відповідно до Закону №1788-ХІІ, з урахуванням рішення №1-р/2020, при досягненні 50 річного віку.
Вказане в сукупності зумовлює висновок суду про безпідставність висновку ГУ ПФУ в Харківській області про недосягнення позивачем необхідного пенсійного віку, який призвів до прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 10.03.2026 №133950001084. 
Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. 
Відповідачем не виконано вказані вимоги щодо обов`язку довести правомірність оскарженого рішення. 
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Даючи оцінку спірному рішенню, яке зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ у Львівській області про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком від 10.03.2026 №133950001084, не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям до такого роду рішень і чинному законодавству та порушує право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тому таке рішення слід визнати протиправним та скасувати, задовольнивши першу позовну вимогу. 
Друга позовна вимога є похідною від першої позовної вимоги і також підлягає до задоволення шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII. 
Стосовно дати, з якої слід призначити пенсію, суд виходить з такого.
Статтею 45 Закону № 1058-IV встановлено строки призначення пенсії, відповідно до пункту 1 частини 1 якої пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Аналогічні норми містить і Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою Правління Пенсійного Фонду України 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі – Порядок № 22-1).
Оскільки право на призначення пенсії на пільгових умовах у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникло з 12.02.2026, а звернення до відповідача за призначенням такої відбулося у межах встановленого статтею 45 Закону № 1058-IV тримісячного строку, то призначення слід здійснити з 12.02.2026.
Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цілому, тому позов слід задовольнити повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 331 грн 20 к., сплаченого за квитанцією № 65 від 18.03.2026.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) від 10.03.2026 №133950001084 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) перевести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 12.02.2026 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 к. судових витрат в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ). 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хома О. П.