КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
22-ц/824/5438/2026 

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/32204/25

18 травня 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.
суддів - Оніщука М.І.
- Шебуєвої В.А.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут» - адвоката Кулачка Тараса Миколайовича на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2025 року, постановлену під головуванням судді Кицюк В.С., у цивільній справі за позовом Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство освіти і науки України про витребування майна з чужого незаконного володіння, -
в с т а н о в и в:

У листопаді 2025 року представник позивача звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство освіти і науки України про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 листопада 2025року залишено без руху позовну заяву. Надано позивачу строк два днів із дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків заяви, наведених у мотивувальній частині ухвали.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2025 рокупозовну заяву Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство освіти і науки України про витребування майна з чужого незаконного володіння - повернуто з усіма додатками.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 08 грудня 2025 року представник позивача Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут» - адвокат Кулачко Т.М. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити цивільну справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. 
Зазначає, що станом на 24 листопада 2025 року представник позивача не отриував копію оскаржуваної ухвали.
Звертує увагу на те, що строк на усунення недоліків позовної заяви закінчився 24 листопада 2025 року і саме 24 листопада 2025 року представником позивача було усунуто недолікі позовної заяви шлязом направлення засобами поштового зв`язку відповідну заяву. 
З огляду на вище викладене вважає помилковими виноски суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема про повернення позовної заяви, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скаргапідлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києвавід 21 листопада 2025року залишено без руху позовну заяву. Надано позивачу строк два днів із дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків заяви, наведених у мотивувальній частині ухвали.
Відповідно до довідки про доставку електронного документу, ухвала Солом`янського районного суду м. Києвавід 21 листопада 2025року на електронну адресу представника 21 листопада 2025 року. При цьому колегія суддів звертає увагу на наявність у представник позивача зареєстрованого електронного кабінету, проте судом першої інстанції поштова кореспонденція була направлена на електронну пошту. 
Останній день для усунення недолік позовної заяви було 24 листопада 2025 року. 
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції посилався на те, що у встановлений судом строк позивач не усунув недоліки позовної заяви, а тому вона підлягає поверненню.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне. 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).
У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).
Аналогічні правові висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За змістом частини 3ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, внесе у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини одинадцятої статті 272 ЦПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Судом встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києвавід 21 листопада 2025року залишено без руху позовну заяву. Надано позивачу строк два днів із дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків заяви, наведених у мотивувальній частині ухвали.
Відповідно до довідки про доставку електронного документу, ухвала Солом`янського районного суду м. Києвавід 21 листопада 2025року на електронну адресу представника 21 листопада 2025 року. 
Останній день для усунення недолік позовної заяви було 24 листопада 2025 року(з урахуванням вихідних днів). 
В матеріалах справи міститься заява про усунення недоліків позовної заяви з якої вбачається, що 24 листопада 2025 року представник позивача направив до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку заяву про усунення недоліків на виконання вимог ухвали Солом`янського районного суду м. Києвавід 21 листопада 2025 року.
Відповідно до частини шостої статті 124 ЦПК Українистрок не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Отже, представник позивача в межах строку на усунення її недоліків, направив засобами поштового зв`язку заяву про усунення недоліків позовної заяви, а тому суд першої інстанціх прийшов до передчасно дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
З огляду на вище викладене колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відносно того, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України).
З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу представника позивача Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут» - адвоката Кулачка Тараса Миколайовича задовольнити.
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2025 року скасувати, направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання прийняття позовної заяви.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: