1	Справа № 335/2979/26  2/335/2179/2026 	

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року       м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Кошельок» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У позовній заяві позивач зазначив місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 .
На запит суду з Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання надійшла інформація про те, що інформація щодо декларування/реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в реєстрі територіальної громади відсутня.
На стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі суд дійшов висновку щодо підсудності справи Вознесенівському районному суду виходячи з адреси місця проживання відповідача, вказаної позивачем у позові.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 30.03.2026 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Після відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовна заява підлягає направленню за підсудністю, з наступних підстав.
Так, згідно Паспорту споживчого кредиту до Договору № 2449909327-474474 від 25.01.2021 та Договору № 2449909327-474474 від 25.01.2021 місце реєстрації відповідача ОСОБА_3 зазначено за адресою: АДРЕСА_1 .
29.04.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Черкашина І.І. надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , 19.11.2024 ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».
Згідно долученої до відзиву Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 1723714-2024 від 18.12.2024, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 15.12.1986. 
Разом з цим, відповідно до долученої до відзиву довідки від 12.08.2024 № 2302-5003395954 про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи, вбачається, що ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеної особою, фактичне місце її проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , яка відповідно до адміністративно територіального поділу м. Запоріжжя відноситься до Шевченківського району міста Запоріжжя, та, відповідно, територіальної підсудності Шевченківського районного суду міста Запоріжжя.
З висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, викладених в постанові від 14.08.2024 у справі № 607/5535/22, вбачається, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню. У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.
Виходячи з вказаних вище висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, місце проживання певної особи, за адресою якого вона зареєстрована (взята на облік) як внутрішньо переміщена особа, в розумінні положень цивільного процесуального законодавства є зареєстрованим місцем перебування вказаної особи, виходячи з якого визначається підсудність відповідної справи.
За таких обставин суд констатує, що станом на час пред`явлення позову відповідач не мала реєстрації місця проживання або перебування на території, яка підсудна Вознесенівському районному суду міста Запоріжжя. 
Судом встановлено, що єдиним відомим актуальним зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача є адреса його реєстрації як внутрішньо переміщеної особи на території Шевченківського району міста Запоріжжя, яка відноситься до територіальної підсудності Шевченківського районного суду міста Запоріжжя.
Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Вказана норма не містить обмежень щодо стадій розгляду справи, на яких суд може передати справу на розгляд іншому суду.
Згідно з ч. 2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.
Вказана норма регулює обов`язок суду продовжити розгляд справи виключно за умови, що справа була прийнята судом до провадження з додержанням правил підсудності.
Судом, після прийняття даної справи до свого провадження, встановлено, що справа станом на час прийняття її судом до свого провадження не була підсудна Вознесенівському районному суду міста Запоріжжя. 
За таких обставин суд дійшов висновку щодо відсутності підстав продовжувати розгляд даної справи по суті.
При цьому, суд враховує, що продовження розгляду справи та ухвалення рішення Вознесенівським районним судом міста Запоріжжя може призвести до порушення права сторін на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою якого є право на розгляд справи судом, встановленим законом. Крім того, вказана обставина, виходячи з приписів ст. 378 ЦПК України, може бути підставою для скасування судового рішення.
Ураховуючи наведене, суд передає справу на розгляд Шевченківського районного суду м. Запоріжжя - за зареєстрованим у встановленому законом порядку актуальним місцем проживання (перебування) відповідача, виходячи з якого визначається підсудність даної справи згідно з вимогами ч. 1 ст. 27 ЦПК України та релевантною практикою Верховного Суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 258, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Цивільну справу № 335/2979/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.
Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя       В.О. Макаров