133/182/26
2/133/298/26

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
Іменем України

04.06.26 м. Козятин
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі:
головуючої-судді Дурач О.А.
за участю секретаря Блащук Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Козятин Вінницької області у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 6, офіс 521) до ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
26.01.2026 р. позивач звернувся до суду з зазначеною заявою.Провадження у справі відкрито 04.02.2026 р. , 
Короткий зміст вимог заяви
03.03.2025 року між ТОВ «Еко Фін» та відповідачем укладено кредитний договір № 94109047 у формі електронного документа, з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікаторана наступних умовах: сума кредиту - 6000.00 грн.; строк користування кредитними коштами - 365 днів, з 03.03.2025 та закінчується 02.03.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду; проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять - 1.00 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу Кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на Рахунок Позичальника/Картковий рахунок Позичальника.
08.12.2025 було укладено договір № 08-12/25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 94109047.
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 94109047.Відповідач зобов`язання за договором щодо повернення позичених коштів не виконував належним чином. Утворилась заборгованість.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 94109047 від 03.03.2025 р., що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості, становить 21780.00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 6000.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 14820.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 960.00 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 13000 грн.
Зміст відзиву відповідача
У встановлений строк та порядок, визначений положеннями ст. 178 ЦПК України, відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого з позовом не згоден, вважає, що позивачем не доведено факту підписання ним кредитного договору, перерахування коштів. Зазначає, що строк виконання зобов`язання настане лише 02.03.2026, а тому вимоги Позивача є в тому числі передчасні. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути на його користь витрати на правову допомогу в сумі 15000 грн.
Зміст відповіді на відзив
На даний відзив позивачем у встановлений строк подано відповідь на відзив. Вважає позов обґрунтованим, з доводами відповідача не погоджується. Вважає, що договір між сторонами був укладений. ОСОБА_1 ознайомилась з Правилами надання коштів та банківських металів у кредит, затвердженими рішенням єдиного учасника ТОВ «ЕКО ФІН» від 18.06.2024 року №18-06/24, з Паспортом споживчого кредиту та іншими документами, визначеними законодавством, зареєструвалась в інформаційно-комунікаційній системі (далі - ІКС) Товариства шляхом заповнення відповідної реєстраційної форми на Веб-сайті, обрала зручні для себе умови кредитування та уклала Кредитний договір, погодившись на всі його умови.
На підтвердження укладення кредитного договору, позивачем, крім іншого, було надано до суду разом з позовною заявою: фото відповідача з паспортом; фото самого паспорту позичальника; картки платника податків; анкету клієнта, яка містить персональні дані позичальника; скріншоти з ІКС Кредитодавця, які містять інформацію про кредит та з яких вбачається, що кредит повторний, тобто ОСОБА_1 вже оформляла кредити у ТОВ «ЕКО ФІН», які успішно повернула, а також інформацію щодо логування подій (послідовності дій позичальника), з яких вбачається процес підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Nzk4NDMz» та неодноразове здійснення відповідачем пролонгації дисконтного (пільгового) періоду кредитування.
Крім того, з метою отримання додаткових доказів на підтвердження укладення вищевказаного кредитного договору саме відповідачем, позивач звернувся до первісного кредитора - ТОВ «ЕКО ФІН», яким було надано докази проведення ідентифікації особи позичальника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), через систему Bank-ID НБУ.
Як вбачається з наданої ТОВ «ЕКО ФІН» копії інформації про посвідчення особи з системи BankID НБУ від 03.03.2025 року, дані, вказані ОСОБА_1 при реєстрації на сайті, співпадають з тими, які отримано з системи BankID НБУ, в тому числі номер мобільного телефону НОМЕР_2 , на який в подальшому надійшов одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору.
Більше того, цей же номер мобільного телефону НОМЕР_2 було вказано в анкетних даних відповідача її представником при подачі до суду відзиву на позовну заяву.
Таким чином, Кредитодавцем було здійснено всі необхідні дії з метою ідентифікації особи позичальника, що виключає можливість укладення Кредитного договору №94109047 іншою особою, а не відповідачем.
Отже, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти з метою виконання умов кредитного договору. на підтвердження видачі кредитних коштів позивачем до позовної заяви було додано квитанцію ТОВ «ПрофітГід» №44099-89730-88903, відповідно до якої 03.03.2025 року відбувся переказ грошових коштів ОСОБА_1 у сумі 6 000,00 грн згідно Кредитного договору №94109047 від 03.03.2025року на номер картки НОМЕР_3 , яка емітована Акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК» та яку позичальник власноруч вказав при заповненні форм на сайті Кредитодавця.
З огляду на вищевикладене, враховуючи спеціальні норми, якими врегульовано правовідносини у даній справі, зазначена квитанція надавача платіжних послуг ТОВ «ПрофітГід» є первинним документом та належними доказами видачі кредиту.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12.06.2023 року у справі №263/3470/20.
Відповідачем двічі здійснювалась пролонгація дисконтного (пільгового) періоду строку кредитування за кредитним договором №94109047 від 03.03.2025 року, що підтверджується доданими до позовної заяви додатковими договорами про пролонгацію №1/94109047 від 16.03.2025 року та №2/94109047 від 05.04.2025 року, на виконання яких відповідачем здійснювались оплати нарахованих процентів за користування кредитом, а саме: 16.03.2025 року - 840,00 грн 05.04.2025 року - 1200,00 грн, зазначене підтверджується випискою за кредитом, складеною ТОВ «ЕКО ФІН».
Отже, здійснення відповідачем пролонгацій дисконтного (пільгового) періоду кредитування за кредитним договором №94109047 від 03.03.2025 року та неодноразова сплата процентів за користування кредитом лише в черговий раз підтверджує факт укладення ОСОБА_1 вказаного кредитного договору та визнання його умов (Постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 02.02.2024 року у справі №630/136/23, Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2019 року у справі №526/405/13 ).
Крім того, з матеріалів справи, 29.12.2025 року позивачем було направлено відповідачу вимогу від 25.12.2025 року за вих. №16474278 про дострокове погашення заборгованості, відповідно до якої ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» повідомило ОСОБА_1 про те, що станом на 25.12.2025 року останнім допущено порушення умов Кредитного договору, що триває більше одного місяця, а саме прострочено оплату процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим Товариство вимагає достроково повернути кредит у повному обсязі, а саме: суму кредиту (основну суму боргу) - 6 000,00 грн та заборгованість по процентам за користування кредитом - 15 780,00 грн, що загальною сумою становить 21 780,00 грн (вказана вимога, а також доказ її направлення відповідачу, містяться серед додатків позовної заяви).
Зазначену Вимогу було направлено позивачем на адресу електронної пошти відповідача, вказану останньою при заповненні Заяви на отримання кредиту, що відповідає домовленостям сторін, закріпленим умовами Кредитного договору (п. 3.2.2.2.4.).
Нарахування процентів з 25.12.2025 року (дати формування вимоги) не здійснювалось.
Таким чином, відповідач була належним чином повідомлена про наявність простроченої заборгованості по сплаті процентів за Кредитним договором, у разі не усунення якої кредитор має право на дострокове повернення кредиту, що також відповідає домовленостям сторін, закріпленим умовами Кредитного договору, та нормам діючого законодавства.
Судові витрати просить залишити за відповідачем.
Процедура судового розгляду
Сторони у судове засідання не з`явились. Ухвалою суду від 04.02.2026 р. постановлено проводити розгляд даного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Вказана ухвала сторонами отримана. Клопотань про відкладення розгляду справи, про проведення судового засідання з викликом сторін, до суду не надходило. 
Фактичні обставини, встановлені судом
Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 03.03.2025 року міжТОВ «Еко Фін» та відповідачем укладено кредитний договір № 94109047 на суму 3000 грн. у формі електронного документа, з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора Nzk4NDMz. Як вбачається з наданої ТОВ «ЕКО ФІН» копії інформації про посвідчення особи з системи BankID НБУ від 03.03.2025 року, дані, вказані ОСОБА_1 при реєстрації на сайті, співпадають з тими, які отримано з системи BankID НБУ, в тому числі номер мобільного телефону НОМЕР_2 , на який в подальшому надійшов одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору.
Належність вказаного номера мобільного телефон станом на дату укладання кредитного договору відповідачу не спростована.
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки НОМЕР_3 . 
Згідно договору: сума кредиту - 6000.00 грн.; строк користування кредитними коштами - 365 днів, з 03.03.2025 та закінчується 02.03.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду; проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять - 1.00 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу Кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на Рахунок Позичальника/Картковий рахунок Позичальника, що підтверджується квитанцією ТОВ «ПрофітГід» №44099-89730-88903, відповідно до якої 03.03.2025 року відбувся переказ грошових коштів ОСОБА_1 у сумі 6 000,00 грн згідно Кредитного договору №94109047 від 03.03.2025року на номер картки НОМЕР_3 , яка емітована Акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК» та яку позичальник власноруч вказав при заповненні форм на сайті Кредитодавця, а також відповіддю банка на ухвалу суду.
Відповідачем здійснювалась пролонгація дисконтного (пільгового) періоду строку кредитування за кредитним договором №94109047 від 03.03.2025 року, що підтверджується доданими до позовної заяви додатковими договорами про пролонгацію №1/94109047 від 16.03.2025 року та №2/94109047 від 05.04.2025 року, на виконання яких відповідачем здійснювались оплати нарахованих процентів за користування кредитом, а саме: 16.03.2025 року - 840,00 грн 05.04.2025 року - 1200,00 грн, що підтверджується випискою за кредитом, складеною ТОВ «ЕКО ФІН».
Здійснення відповідачем пролонгацій дисконтного (пільгового) періоду кредитування за кредитним договором №94109047 від 03.03.2025 року та неодноразова сплата процентів за користування кредитом додатково підтверджує факт укладення ОСОБА_1 вказаного кредитного договору та визнання його умов.
08.12.2025 було укладено договір № 08-12/25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 94109047.
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 94109047.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 94109047 від 03.03.2025 р., відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, становить 21780.00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 6000.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 14820.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 960.00 грн., станом на 02.03.2026 р. Дана заборгованість нарахована в межах строку дії договору, розрахунок заборгованості судом перевірено та суд вважає його правильним. Відповідачем не спростований вказаний розрахунок, контррозрахунок не наданий.
Відповідачу 29.12.2025 року позивачем було направлено вимогу від 25.12.2025 року за вих. №16474278 надсилалась вимога про усунення порушень основного зобов`язання № 94109047 від 03.03.2025, на адресу електронної пошти відповідача, вказану останньою при заповненні Заяви на отримання кредиту, що відповідає домовленостям сторін, закріпленим умовами Кредитного договору (п. 3.2.2.2.4.). Вказана вимога виконана не була.
Таким чином, судом встановлено факт укладання кредитного договору, зокрема, ознайомлення відповідача з його умовами та згода з ними, що підтверджується її підписом, а також факт перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача первісним кредитором, на виконання умов укладеного кредитного договору. Крім того, відповідач належним чином повідомлялась про необхідність усунення порушень зобов`язання та погашення заборгованості, яка виконана не була.
Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права
Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.
Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У відповідності до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Зобов`язання, яке виникло між сторонами, є грошовим.
Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов кредитного договору. Інших підстав, що свідчили б про припинення між сторонами грошового зобов`язання, судом не встановлено.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Також згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст. 526, ст. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також суд приймає до уваги, що у статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд приходить до висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримав кошти по кредитному договору, не повернув їх у визначені строки разом зі сплатою відсотків, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу.
При цьому слід врахувати, що за змістом частини 6 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» акцептом пропозиції укласти договір в електронній формі є відповідь особи, якій адресована пропозиція його укласти, про її прийняття надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийнятім такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до актів цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з пунктом 1 статті 9 ЗУ «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.
Відповідач пройшов реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі позичальника, отримавши відповідний цифровий пароль на номер свого мобільного телефону, що свідчить, про те що він ознайомилася з Правилами (примірним Договором) та іншою наданою інформацією.
Для оформлення кредиту та коштів відповідач обрав бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомивя з текстом договорів, що пропонувалися для укладання. Правилами, інформацією, зазначеною в статті 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансовий послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправления (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині 5 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію», про що відповідач поставила відповідну відмітку в електронній системі Товариства, після чого створила заявку на отримання коштів згідно обраних нею умов.
Таким чином, суд, дійшов висновку, що між первісним кредитором та відповідачем укладено кредитний договір, умови якого та вимоги законодавства, що регулюють виниклі між сторонами правовідносини, порушені відповідачем. 
Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Позивач наділений за договором факторингу правом вимоги до відповідача по вказаному кредитному договору. Позивачем було повідомлено відповідача про необхідність повернути кредитні кошти, вказану вимогу не було задоволено.
Висновки суду за результатами розгляду позову
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги. Оскільки отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, наявність заборгованості підтверджується розрахунком в матеріалах справи, з яким суд погоджується, відповідач не надав суду докази виконання зобов`язання з повернення позичених коштів, а відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, процентів за користування кредитом, позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути вказану суму боргу. Доводи відповідача не знайшли свого підтвердження, а тому судом відхиляються.
Щодо розподілу судових витрат
При розподілі судових витрат суд керується нормами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки в матеріалах справи наявне платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 2662 грн. 40 коп. (понижуючий коефіціент), а суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 2662 грн. 40 коп.
Відповідно до частин першої - шостої ст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2статті 137 ЦПК України).
Як убачається із акту № 24 про надання юридичної допомоги від 22.12.2025 р., до Договору № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року, адвокатом відповідно до договору про надання правової допомоги надано усну консультацію тривалістю 2 год., ціна послуг 4000 грн., складено позовну заяву за 3 год роботи вартістю 9000 грн.
Разом з тим, надання відповідної консультації входить у складання позовної заяви, а тому суд уважає, що такі витрати в сумі 4000 грн є недоведеними, а тому у їх стягненні слід відмовити.
З відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати на складання позовної заяви у сумі 9000 грн. на користь позивача.
Клопотань відповідача про незгоду з розміром зазначених витрат не надійшло, їх розмір відповідачем не спростований.
Разом із тим, підстави для відшкодування витрат на правничу допомогу відповідачу відсутні, у зв`язку з задоволенням позовних вимог.
Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 19, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 6, офіс 521) до ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", ЄДРПОУ 42640371, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 6, офіс 521, у погашення заборгованості за кредитним договором № 94109047 від 03.03.2025 року станом на 02.03.2026 р. у загальній сумі 21780 (двадцять одна тисяча сімсот вісімдесят) грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 15780 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", ЄДРПОУ 42640371, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 6, офіс 521, судовий збір в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн.40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 9000 (дев`ять тисяч) грн.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:       О.А. Дурач