ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026 року м.Дніпро Справа № 908/2619/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),
судді: Дармін М.О., Висоцький А.М.
Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Садівничого товариства «Електровозник-1» на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.10.2025 (повний текст рішення складено 03.11.2025, суддя Корсун В.Л.) у справі № 908/2619/25
за позовом  Комунального підприємства «Водоканал», 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 61
до відповідача: Садівничого товариства «Електровозник-1», 69104, м. Запоріжжя, вул. Очаківська, буд. 8
про стягнення 47 101,33 грн,
ВСТАНОВИВ:
В серпні 2025 до Господарського суду Запорізької області в системі “Електронний суд” надійшла позовна заява за вих. від 26.08.25 з вимогами комунального підприємства “Водоканал” (далі КП “Водоканал”) до садівничого товариства “Електровозник-1” (надалі СТ “Електровозник-1”) про стягнення коштів за договором про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації від 23.12.14 № 1343/2 у розмірі 47 101,33 грн, з яких: 46 140,00 грн основного боргу, 247,75 грн. пені, 203,65 грн 3% річних та 509,93 грн інфляційних втрат.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 1343/2 від 23.12.2014 (наявність боргу 47 101,33 грн), позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, штрафних та компенсаційних санкцій на підставі ст. 525, 526, 610, 611, 625, 629 ЦК України та ст. 193, 230, 232 ГК України.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.10.2025,  позов задоволено повністю.
Стягнуто з садівничого товариства “Електровозник-1” (69104, м. Запоріжжя, вул. Очаківська, буд. 8, ідентифікаційний код 20508212) на користь комунального підприємства “Водоканал” (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 61, ідентифікаційний код 03327121) - 46 140 (сорок шість тисяч сто сорок) грн 00 коп. за надання послуг з питного водопостачання та водовідведення, 247 (двісті сорок сім) грн 75 коп. пені, 203 (двісті три) грн 65 коп. 3% річних, 509 (п`ятсот дев`ять) грн 93 коп. інфляційних втрат та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.
Не погодившись з рішенням суду, через систему «Електронний суд», представник Садівничого товариства «Електровозник-1», звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: скасувати рішення суду від 29.10.2025; прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що потягло неправильне застосування матеріального права. Так, судом констатовано отримання відповідачем актів-рахунків за період з лютого по червень місяці 2025 року, та ту обставину, що вони оплачені не в повному обсязі. 
Однак відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з тих мотивів, що позивач помилково та в порушення умов договору № 1343/2 від 23.12.2014 року застосував у вищезазначених актах-рахунках до СТ"Електровозник-1" тариф як до такої категорії як юридичні особи, які не є суб`єктом господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідедення, а саме: юридичні особи, ФОП (інші споживачі).
Відповідач/скаржник зазначає, що СТ "Електровозник-1" має сплачувати послуги з водопостачання та водовідведення за тими тарифами, що встановлені для населення. Саме правильне вирішення цього питання має вирішальне значення для правильного розв`язання спору. Насамперед, відповідач - садівниче товариство "Електровозник-1" є неприбутковою організацією, про що зазначено в його Статуті, який було додано до справи. Садівниче товариство не отримує прибуток від використання води; фактично це об`єднання громадян, яке за своєю юридичною природою є тотожним об`єднанню співвласниікв житлового будинку. Ця тотожність знайшла своє відображення в договорі, який є також доказом у справі і який надав позивач. У п.1.2 договору № 1343/2 що було укладено сторонами 23.12.2014 року, узгоджено розмір тарифів, та ту обставину, що ці тарифи відносіться до групи споживачів : "населення", Саме з цих причин відповідач наполягав на тому, що до актів-рахінків, що оплачено ним частково, застосовувати Постанову НКРЕКП від 24.12.2024 № 2331, необхідно в тій частині, яка встановлює тарифи водопостачання та водовідведення для населення. Та обставина, що представник відповідача отримував акти-рахунки, що сплачені не в повному обсязі, без будь-яких заяв та зауважень, на що послався суд, сама по собі не свідчить про відповідність змісту цих документів закону та договору та не свідчить про те, що відповідач погодився з їх змістом. Ця обставина лише підтверджує факт їх отримання.
Скаржник наполягає на тому, що у правовідносинах, які склалися між сторонами у цій справі, підлягають застосуванню вимоги Закону України "Про житлово-комунальні послуги". 
Відповідно до ст. 12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. І якщо сторони погодили в договорі категорію споживача, відповідно до якої застосовуються тарифи, позивач зобов`язаний дотримуватися цієї домовленості при формуванні актів-рахунків.
Позивач повинен був застосувати для СТ "Електровозник-1" тарифи, що їх встановлено для населення, які відповідно до Постанови № 2331 становлять: водопостачання - 14,84 гр за 1 м/куб, та водовідведення - 8,80 грн за 1 м/ куб. Саме із такого тарифу виходив відповідач при здійсненні часткової оплати актів рахінків за спірний період, а отже, будь-яка заборгованість у СТ"Електровозник-1" перед позивачем відсутня. За умови відсутності основного боргу, не підлягають задоволенню також і вимоги про стягнення пені та 3% річних.
Крім того, в апеляційній скарзі СТ «Електровозник-1» зазначає про те, що «практика встановлення необґрунтованих розмірів плати за абонентське обслуговування для споживачів послуги з централізованого водопостачання та послуги з централізованого водовідведення є поширеною, в яку вже втрутився Антімонопольний комітет України (див https://amcu.gov.ua/news/takamku-dva vodokanaly-oshtrafuvaly-na-ponad-11-mln-hrn-za-zlovzhyvannia monopolnymstanovyshchem). »
Скаржником в апеляційній скарзі наведено перелік судових справ, які, на його думку, є аналогічними за змістом до справи №908/2619/25 та становлять значний суспільний інтерес.
Згідно до протоколу автоматизованогорозподілу судової справи між суддями від 19.11.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 908/2619/25. Доручено Господарському суду Запорізької області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 908/2619/25.
01.12.2025 матеріали даної справи надійшли до ЦАГС.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2025 апеляційну скаргу садівничого товариства «Електровозник-1» на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.10.2025 у справі № 908/2619/25 - залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору (доплати), на належні реквізити, надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків. Роз`яснено скаржнику, що в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений п.2 її резолютивної частини, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
05.12.2025 від скаржника до ЦАГС надійшла заява, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги докази сплати (доплати) судового збору у розмірі 726,72 грн, відповідно до квитанції від 05.12.2025
Ухвалою суду від 09.12.2025 апеляційну скаргу Садівничого товариства «Електровозник-1» на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.10.2025 у справі № 908/2619/25 залишено без руху. Повідомлено Садівниче товариство “Електровозник-1” про можливість усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.10.2025 у справі № 908/2619/25, зазначених в даній ухвалі та ухвалі Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2025, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору (доплати) у розмірі 726.72 грн – надавши строк 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків. Роз`яснено скаржнику, що в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений п.2 її резолютивної частини, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
09.12.2025 від скаржника до ЦАГС надійшла заява, якою долучено докази сплати (доплати) судового збору у розмірі 726,72 грн, відповідно до квитанції від 09.12.025.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Садівничого товариства «Електровозник-1» на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.10.2025 у справі № 908/2619/25. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.
25.12.2025 від позивача/Комунального підприємства «Водоканал» до ЦАГС надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про те, що між КП «Водоканал» та СТ «Електровозник-1» укладено договір №1343/2 від 23.12.2014 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, яким передбачено обов`язок споживача здійснювати оплату за тарифами, встановленими компетентними органами, з моменту набрання чинності відповідними нормативними актами. Умовами договору також визначено, що у разі зміни законодавства чи порядку тарифоутворення такі зміни застосовуються до правовідносин сторін без внесення додаткових змін до договору.
Постановою НКРЕКП від 24.12.2024 №2331, яка набрала чинності з 01.01.2025, встановлено нові тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення, зокрема для юридичних осіб та інших споживачів, які не є суб`єктами господарювання у сфері водопостачання та водовідведення. Зазначені тарифи були належним чином оприлюднені на офіційних вебсайтах Регулятора та КП «Водоканал», що відповідає вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Отже, застосування з 01.01.2025 тарифу у розмірі 27,34 грн/мі (без ПДВ) є правомірним та обов`язковим.
СТ «Електровозник-1» є юридичною особою та здійснює діяльність з ведення колективного садівництва на земельній ділянці, наданій у постійне користування, що не тотожне статусу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Тому до спірних правовідносин не застосовуються положення законодавства, які регулюють діяльність ОСББ чи відносини з населенням.
Розрахунок вартості наданих послуг здійснювався відповідно до умов договору на підставі актів-рахунків, сформованих за даними, переданими самим споживачем через електронний сервіс. 
За період з лютого по червень 2025 року відповідачу виставлено акти-рахунки на загальну суму 100 917,41 грн, які підписані без зауважень, що свідчить про погодження обсягів та нарахувань. Неповна оплата спричинила утворення заборгованості у розмірі 46 140,00 грн.
Посилання апелянта на практику Антимонопольного комітету України та інші судові справи є нерелевантними, оскільки такі рішення мають індивідуальний характер і не стосуються спірних правовідносин. Натомість, наведені судові рішення у подібних спорах підтверджують правомірність вимог КП «Водоканал».
Таким чином, апелянтом не доведено наявність підстав, передбачених статтею 269 ГПК України, для скасування рішення суду першої інстанції. КП «Водоканал» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 29.10.2025 у справі №908/2619/25 - без змін.
30.01.2026 через систему «Електронний суд» до ЦАГС надійшла заява, зареєстрована судом 02.02.2026, у якій заявник просить врахувати правову позицію Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладену в постанові від 25.12.2025 у справі № 904/3697/24.
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2026 (у зв`язку з відпусткою судді Кощеєва І.М.) у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя, доповідач Чус О.В., судді: Дармін М.О., Висоцький А.М.
Дослідивши матеріали справи, судова колегія встановила наступні обставини справи. 
Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.14 комунальним підприємством “Водоканал” (Водоканал, позивач у справі) та садівничим товариством “Електровозник-1” (Споживач, відповідач у справі) укладено договір про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації № 1343/2 (далі – Договір).
До Договору сторонами укладено додаткові угоди від 29.09.15, від 25.08.16, від 14.05.18, від 07.06.21.
Відповідно до п. 1.1 Договору, Водоканал забезпечує Споживачу подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчику: м. Запоріжжя, вул. Очаківська, буд. 8, садівниче товариство.
Розділом 2 Договору визначено, що договір укладається з 01.12.14 по 31.12.15. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було заявлено однією із сторін.
Відповідно до п. 3.2 Договору Споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку у відповідності з Договором та нормативними документами вказаними у п. 1.1 цього договору. 
Пунктом 3.2.2 Договору (з урахуванням додаткової угоди від 07.06.21) визначено, що Споживач зобов`язаний своєчасно надавати Водоканалу покази засобів приладів обліку питної води для проведення розрахунків за водопостачання та водовідведення у терміну, зазначені у п.п. 5.1, 6.11. 
Згідно із п. 5.1 Договору (з урахуванням додаткової угоди від 07.06.21), основним документом на оплату є Акт-рахунок. 
Споживач з 15 по 31 число кожного місяця надає Водоканалу Звіт про показники приладів обліку питної води та об`єми водопостачання та водовідведення за формою, визначеною у додатку, який підписується Споживачем. 
На підставі даних звіту або акту, зазначеному у п. 3.1.2 даного договору, Водоканал визначає обсяги наданих Споживачу послуг і розмір оплати та протягом 2-х робочих днів виписує Акт-рахунок у 2-х примірниках, підписаних представником Водоканалу. 
Споживач зобов`язаний протягом 5-ти банківських днів, з дати надання Звіту, самостійно отримати у Водоканалі, підписати всі примірники Акта-рахунку та перерахувати на розрахунковий рахунок Водоканалу суму, вказану в Акті-рахунку. 
Якщо Споживач не отримує або відмовляється підписати Акт-рахунок, він підписується представником Водоканалу, а в Акті-рахунку робиться відповідний запис про таку відмову або неотримання. Документи пересилаються поштою та вважаються прийнятими Споживачем.
Оформлений таким чином Акт-рахунок є обов`язковим для виконання у вказані в ньому терміни, а також є підставою для розрахунків за водопостачання та водовідведення.
Підпунктом 5.1.1 Договору (з урахуванням додаткової угоди від 07.06.21) визначено, що передача Споживачем даних щодо показань приладу(-дів) обліку питної води (надалі – дані) через online - сервіс “Особистий кабінет для організацій” здійснюється з 15 по 31 число кожного місяця. 
На підставі даних Звіту або акту, зазначеному у п. 3.1.2 даного договору, Водоканал на підставі переданих даних визначає обсяги наданих Споживачу послуг і розмір оплати та протягом 2-х робочих днів виписує Акт-рахунок у 2-х примірниках, підписаних представником Водоканалу. Споживач зобов`язаний протягом 5-ти банківських днів з дати передачі даних через online - сервіс “Особистий кабінет для організацій”, самостійно отримати у Водоканалі та підписати всі примірники Акта-рахунку і перерахувати на розрахунковий рахунок Водоканалу суму, вказану в акті-рахунку.
Якщо Споживач не отримує або відмовляється підписати Акт-рахунок, він підписується представником Водоканалу, а в Акті-рахунку робиться відповідний запис про таку відмову або неотримання. Документи пересилаються поштою та вважаються прийнятими Споживачем. 
Позивачем за період з лютого по червень 2025 року було виписано відповідачу акти-рахунки за послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 100 917,41 грн.: 
- акт-рахунок №186801 від 25.02.25 на суму 8 431,66 грн з ПДВ; 
- акт-рахунок №193957 від 24.03.25 на суму 8 497,27 грн з ПДВ; 
- акт-рахунок №202142 від 24.04.25 на суму 15 091,68 грн з ПДВ; 
- акт-рахунок №210390 від 26.05.25 на суму 24 737,23 грн з ПДВ; 
- акт-рахунок №217853 від 24.06.25 на суму 44 159,57 грн з ПДВ. 
Акти-рахунки складені у присутності представника Споживача і підписані ними без зауважень, про що свідчить особистий підпис представника Споживача на актах-рахунках.
Вартість отриманих послуг у спірний період сплачено відповідачем частково на суму 54 777,41 грн, що підтверджуються зведеними даними по надходженням за 12.06.25, за 07.05.25, за 10.04.25, за 12.03.2025, за 11.07.25. Залишок заборгованості за отримані у наведений період послуги становить 46 140,00 грн.
Неналежне, на думку позивача, виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати отриманих послуг у визначений договором строк стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виснував: між сторонами існував договірний обов`язок, позивач належним чином надав послуги з водопостачання та водовідведення, що підтверджується підписаними відповідачем без зауважень актами-рахунками. Оскільки відповідач сплатив лише частину вартості послуг, суд визнав доведеним основний борг у сумі 46 140,00 грн.
Щодо застосованого тарифу, суд зазначив, що умови договору (пункти 1.2 та 9.4) прямо передбачають обов`язок споживача оплачувати послуги за новими тарифами, встановленими компетентними органами, без внесення додаткових змін до договору. Постановою НКРЕКП № 2331 від 24.12.2024 з 01.01.2025 встановлено новий тариф 27,34 грн/мі для категорії «юридичні особи, ФОП (інші споживачі)». Оскільки СТ «Електровозник-1» є юридичною особою, суд визнав застосування цього тарифу правомірним. Доводи відповідача про те, що він є неприбутковою організацією, створеною для потреб населення, та має сплачувати за тарифом «населення», суд відхилив, пославшись на те, що садівниче товариство не є тотожним об`єднанню співвласників житлового будинку (ОСББ), а діє на підставі Закону «Про кооперацію» та використовує земельну ділянку для ведення садівництва, а не для проживання.
Перевіривши розрахунки позивача, суд визнав їх правильними та стягнув з відповідача 247,75 грн пені, 203,65 грн 3% річних та 509,93 грн інфляційних втрат (залишившись у межах заявлених вимог, хоча арифметично сума інфляційних склала 514,23 грн). Суд зазначив, що відповідач не спростував належними доказами вимог позивача, а тому задовольнив позов повністю, стягнувши з СТ «Електровозник-1» 47 101,33 грн.
Однак, колегія суддів не погоджується з даним висновком, з огляду на наступне.
Оцінюючи доводи та мотиви апеляційної скарги в межах наведених скаржником підстав апеляційного оскарження, колегія суддів зазначає, що фактично підставою звернення до ЦАГС є питання застосування статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема щодо визначення правового статусу садівничого товариства як колективного чи індивідуального споживача та з`ясування, чи має таке товариство право на застосування тарифу, встановленого для населення.
Переглянувши оскаржене у справі судове рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів суду виходить із такого.
Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення".
Предметом регулювання Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами (частини 1, 3 статті 2 цього Закону).
За змістом статті 2, 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги. Споживач житлово-комунальних послуг (споживач) - індивідуальний або колективний споживач.
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.
Статтею 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", про відсутність висновку застосування якої посилається скаржник у апеляційній скарзі, передбачено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
У свою чергу Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" (частина 1 статті 19) передбачено, що послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору з:
- підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням;
- підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання;
- об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання на підставі укладених ними договорів;
- власниками будинків, що перебувають у приватній власності;
- індивідуальними і колективними споживачами житлово-комунальних послуг, визначеними Законом України "Про житлово-комунальні послуги".
Проаналізувавши зазначені положення чинного законодавства, колегія суддів вважає за необхідно зазначити, що існує дві моделі організації договірних відносин: за індивідуальним договором або за колективним договором, тому визначальним у спірних правовідносинах є те, для задоволення чиїх потреб у отриманні житлово-комунальних послуг укладається відповідний договір (для власних чи в інтересах об`єднання споживачів).
Колегія суддів відзначає, що відповідно до статуту відповідача - садівниче товариство, яке утворено на добровільних засадах шляхом об`єднання фізичних осіб на основі членства для надання послуг виключно членам товариства, вирішення загальних соціально-побутових завдань ведення садівництва та відпочинку і є неприбутковим. Товариство є юридичною особою з моменту його державної реєстрації. Метою створення товариства є задоволення економіних, соціальних та інших потреб членів товариства на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат, розвитку саморганізації, самоуправління та самоконтролю. Головною метою створення та діяльності товариства є єфективне використання його членами виділеної для товариства земельної ділянки, задоволення і захист соціальних, економічних та інших спільних інтересів членів товариства. А також організація колективного саду та використання його членами виділених земельних ділянок для вирощування фруктів, ягід, овочів та іншої сількогосподарської продукції, створення умов культурного проведення вільного часу, підтримка здоров`я, залучення до праці підлітків. (а.с. 42-49 т 1)
Отже, позивач є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання фізичних осіб на засадах членства, які використовують виділені їм земельні ділянки, а діяльність товариства спрямована, зокрема, на забезпечення його членів комунальними послугами, у тому числі послугами з водопостачання та водовідведення.
Метою укладення Садівничим товариством «Електровозник-1» договору №1343/2 з Комунальним підприємством «Водоканал» є забезпечення членів товариства питною водою для господарсько-питних, побутових і технічних потреб, а також організація приймання та відведення стічних вод.
Тобто у цьому випадку відповідач має особливий статус, відмінний від інших юридичних осіб, оскільки створюється та функціонує як неприбуткова організація, не займається виробничою діяльністю, не використовує воду для власних потреб.
Ураховуючи встановлені обставини справи та правове регулювання спірних правовідносин у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач - Садівниче товариство «Електровозник-1», як юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб на засадах членства, члени якого використовують виділені їм земельні ділянки та у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачами, при отриманні питної води для забезпечення їх потреб виступає колективним споживачем. Близькі за змістом висновки щодо правового визначення юридичної особи, створеної шляхом об`єднання споживачів (фізичних осіб), викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду: від 22.07.2025 року у справі № 904/3697/24, від 22.01.2025 у справі № 916/1071/24, від 09.04.2025 у справі № 916/847/24.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає про те, що при розрахунку вартості наданих за договором № 1343/2 від 23.12.2014 послуг з водопостачання та приймання стічних вод, споживачами за якими є фізичні особи члени садівничого товариства “Електровозник-1”, підлягає застосуванню тариф водопостачання та водовідведення встановлений для населення. 
У контексті доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертається до висновку Верховного Суду, який викладено, у постанові від 22.07.2025 року у справі № 904/3697/24 - "Якщо юридична особа (зокрема, садівниче товариство, обслуговуючий кооператив) виступає як колективний споживач у розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та закуповує комунальну послугу в інтересах своїх членів - фізичних осіб для задоволення їхніх побутових потреб, до таких правовідносин має застосовуватися тариф, встановлений для категорії "населення".
До того ж, судом встановлено, що відповідно до укладено 23.12.14 Договору про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації № 1343/2 - узгоджено розмір тарифів та ту обставину, що ці тарифи відносяться до групи споживачів: «населення». (пункт 1.2.)
З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність застосування постанови НКРЕКП від 24.12.2024 № 2331, якою, зокрема пунктом 2 встановлено, що тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення для населення застосовуються на рівні тарифів, чинних станом на 24 лютого 2022 року, а саме: на централізоване водопостачання - 14,84 грн за 1 куб. м (без ПДВ); на централізоване водовідведення - 8,80 грн за 1 куб. м (без ПДВ).
З огляду на викладене, колегія суддів констатує, що позивачем неправильно визначено статус відповідача - як юридичну особу, яка не є суб`єктом господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідедення, а саме: юридичні особи, ФОП (інші споживачі), тому, здійснені нарахування у спірних правовідносинах є неправомірними.
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що визначення предмета та підстав позову є виключною прерогативою позивача. Оскільки підстава позову - неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати послуг водопостачання та водовідведення - була позивачем визначена неправильно, суд позбавлений процесуальної можливості змінювати її з власної ініціативи.
Таким чином, оскільки нарахування спірної суми позивачем здійснено без урахування групи споживачів «населення», а також без застосування пункту 2 постанови НКРЕКП від 24.12.2024 № 2331, суд апеляційної інстанції висновує, що позивачем не доведено правомірність та підставність позовних вимог про стягнення з відповідача коштів за договором про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації від 23.12.14 № 1343/2 у розмірі 47 101,33 грн, з яких 46 140,00 основного боргу, 247,75 грн пені, 203,65 грн 3% річних та 509,93 грн інфляційних втрат, відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем помилково та в порушення умов договору № 1343/2 від 23.12.2014 року застосував у актах-рахунках до СТ"Електровозник-1" тариф як до такої категорії як юридичні особи, які не є суб`єктом господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, а саме: юридичні особи, ФОП (інші споживачі), знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду. Відтак, з підстав, викладених у мотивувальній частині цієї постанови, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Відповідно до пп. б), в) пункту 4 частини 1 статті 282 ГПК України, у резолютивній частині постанови має бути зазначений новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282-284, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Садівничого товариства «Електровозник-1» на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.10.2025 у справі № 908/2619/25 задовольнити.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 29.10.2025 у справі № 908/2619/25 скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Стягнути з Комунального підприємства «Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 61) на користь Садівничого товариства «Електровозник-1», (69104, м. Запоріжжя, вул. Очаківська, буд. 8) - 3633,60 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, про що видати наказ.
Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Запорізької області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя А.М. Висоцький