Справа № 183/4269/26
№ 1-кп/183/1807/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2026 року Дніпропетровська обл.,
м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 , 
за участю:
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника – ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого – ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
розглянувши в судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12023040000000945 від 09.09.2023 р. за обвинуваченням
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первомайське, Глухівського р-ну, Сумської обл., громадянина України, не одружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
Старший солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період на посаді номера обслуги 1 протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», діючи зі злочинною недбалістю, в порушення вимог ст.ст. 19, 68 Конституції України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року, п.п. 12.1, 12.9 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, 09.09.2023, приблизно о 14.00 годині, керуючи технічно справним транспортним засобом - «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 на чорному фоні, який відповідно до реєстраційного талону СХ008895 від 01.11.2022, належав військовій частині НОМЕР_1 та відносився до вантажної транспортної машини, в якому на передньому пасажирському сидінні перебував пасажир - військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснював рух по проїзній частині ділянки автодороги М-29 в Новомосковському районі (перейменований в Самарівський) Дніпропетровської області зі сторони м. Харків в бік м. Дніпро, зі швидкістю 110 км/год, де були встановлені дорожні знаки 3.29 Обмеження максимальної швидкості (90, 70, 50, 30) Правил дорожнього руху України, та приближаючись до стаціонарного блокпосту, розташованому на 159 км автодороги траси М-29 поблизу с. Вільне, Новомосковського району (перейменований в Самарівський), Дніпропетровської області (географічні координати 48.761503,35.267009), який був огороджений бетонними блоками, не враховував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, перевищуючи максимальну швидкість руху, маючи реальну можливість виконати вказані норми, діючи зі злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявляючи неуважність до дорожньої обстановки, втратив контроль над керуванням транспортною машиною, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду у вигляді бетонного блоку, в результаті чого пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця на носі, садна у лівій лобно-тім`яній області голови, компресійного перелому 5-го та 6-го шийних хребців, забою спинного мозку на шийному рівні/дрібновогнигцеві крововиливи у товщі твердої та м`якої мозкової оболонки, місцями з розповсюдженням на прилеглі поверхневі відділи речовини спинного мозку, периваскулярні мікрогеморагії у товщі нервових корінців, що відходять від спинного мозку/набряку речовини спинного мозку, крововиливів під м`якими мозковими оболонками головного мозку в області тім`яних долей та в області мозочка, у м`яких покривних тканинах голови у лівій лобно-тім`яній області, у м`яких тканинах шиї в місці переломів хребців, які у своїй сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, від яких потерпілий ОСОБА_6 загинув на місці події
Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, яке кваліфікується як порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 ..
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 415 КК України, як порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель потерпілого.
При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.
Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив нетяжкий злочин.
Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра, раніше не судимий.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із положень ст.ст.50,65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки вчиненого кримінального правопорушення (смерть потерпілого), відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення необхідно призначити покарання: за ч. 1 ст. 415 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.
На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та спів мірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, наслідки вчиненого кримінального правопорушення (загибель людини), особу винного, вважає за не можливим застосування положень статті 75 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
У цьому кримінальному провадженні арешт накладався ухвалою від 14 вересня 2023 р. слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (справа № 202/17068/23, провадження № 1-кс/202/7413/2023) на автомобіль «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 01.11.2022 належить в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2 .
У зв`язку з тим, що вказане майно не підлягає конфіскації та спеціальній конфіскації в межах даного кримінального провадження, то накладений на нього арешт підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд - 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 на корить держави витрати на залучення експерта в сумі 8243,40 грн. (вісім тисяч двісті сорок три грн. сорок коп.).
Арешт, накладений ухвалою від 14 вересня 2023 р. слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (справа № 202/17068/23, провадження № 1-кс/202/7413/2023) на автомобіль «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 01.11.2022 належить в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2  – скасувати.
Речові докази:
-автомобіль «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 01.11.2022 належить в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , який переданий на зберігання військовій частины НОМЕР_1 , залишити у останньої та вважати переданими за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1