Справа № 336/5201/26
Пр. 3/336/2159/2026 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2026 року м.Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Вайнраух Лідія Анатоліївна розглянула справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Запоріжжя, громадянки України, дані щодо працевлаштування відсутні, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, -
В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 провадила господарську діяльність без державної реєстрації як суб?єкт господарювання, а саме з метою отримання прибутку та згідно отриманої податкової інформації із даними з Системи обліку реєстраторів розрахункових операції в період з 01.10.2025 по 31.12.2025 з використанням послуг (сервісів) ТОВ «Нова Пей» в частині операцій з приймання коштів, отримано 26 грошових переказів на загальну суму 28 912,00 гривень, що вказує на систематичне здійснення господарської діяльності та порушення ч.2 ст.50 ЦК України. Дії ОСОБА_1 під час складання протокола кваліфіковані за ч.1 ст.164 КУпАП.
В судовому засіданні 10.06.2026 ОСОБА_1 присутня не була, що, з урахуванням вжиття судом необхідних та завчасних заходів щодо належного повідомлення особи та змісту ст.268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи. Конверт із судовою повісткою повернувся до суду із відміткою «адресат відсутній».
Велика Палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є абсолютним.
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain") від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
Суд не зобов`язаний самостійно з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи. Суддею вжито достатніх та необхідних заходів для повідомлення особи та дотримання права на особисту участь.
Вивчивши у сукупності всі докази у справі, суддя дійшла висновків про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із таким.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Як передбачено ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протокола про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Так, протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.
У ч.1 ст.164 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Згідно з приписами ч.2 ст.50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.
Відповідно до ч.1-3 ст.2 Закону України "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб" під господарською діяльністю розуміється діяльність у сфері суспільного виробництва, спрямована на виробництво та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом. Під некомерційною господарською діяльністю розуміється господарська діяльність, що здійснюється без мети одержання прибутку. Не можуть здійснювати господарську діяльність органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, крім випадків, передбачених законом. 
Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законом.
Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, підприємства, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані у встановленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Так, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.
Як видно з протокола та встановлено судом, ОСОБА_1 не є фізичною особою-підприємцем та докази протилежного, тобто, офіційної реєстрації у якості фізичної особи-підприємця, в матеріалах справи відсутні. Зазначена обставина визнається власне ОСОБА_1 у письмових поясненнях, скерованих до ГУ ДПС України в Запорізькій області. ОСОБА_1 не з?явилась для складання протокола, належним чином повідомлялась про дату, час та місце складання, що підтверджено належними та допустимими доказами, факт неявки у визначену дату складання протокола підтвердженим актом від 20.05.2026 у засвідченій копії. Копія протокола спрямована ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового листування, що видно з супровідного листа та змісту протокола.
Крім протокола, дослідженого судом, який є одним з доказів на користь винуватості особи у вчиненні вказаного правопорушення, до нього додані відомості з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб – платників податків ДПС України відносно ОСОБА_1 , відповідно до яких за 4 квартал 2025 року сума нарахованого доходу становить 60 699,00 гривень, про що ОСОБА_1 подано декларацію про майновий стан і доходи, нараховано податок на доходи у сумі 12 545,82 гривень. Суд звертає увагу, що декларація подана в строк, проте в часі вже після надіслання запитів ОСОБА_1 для з?ясування обставин справи з боку ГУ ДПС України в Запорізькій обласьі.
Так, у справі містяться письмові пояснення ОСОБА_1 від 22.04.2026 щодо отримання коштів на запит ГУ ДПС у Запорізькій області від 27.03.2026, згідно з якими отримані нею кошти за результатами продажу, що мав разовий, обмежений характер, є результатом відчуження особистого майна, не пов?язаний із здійсненням господарської діяльності. Крім того, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 у відповідь на запит ГУ ДПС у Запорізькій області від 27.04.2026, вказаною особою зазначено про подання декларації про майновий стан і доходи за 2025 рік. До справи додано й копію вказаної декларації за 2025 рік, дата подання 23.04.2026, дохід у вказаній вище сумі віднесений платником податків до графи «інші доходи», у повному обсязі. 
Згідно з наданою інформацією ТОВ «Нова Пей» у вказані періоди, ОСОБА_1 отримано низку переказів через даний сервіс (зазначено кількість та суми) за період з 10.10.2025 по 31.12.2025, а саме 10.10.2025 від ОСОБА_2 у сумі 2 680,00 гривень, від ОСОБА_3 у сумі 590,00 гривень, 12.10.2025 від ОСОБА_2 у сумі 490,00 гривень, 13.10.2025 від ОСОБА_4 у сумі 1 400,00 гривень, від ОСОБА_5 у сумі 1 350,00 гривень, 15.10.2025 від ОСОБА_6 у сумі 390,00 гривень, від ОСОБА_7 у сумі 520,00 гривень, 16.10.2025 від ОСОБА_8 у сумі 800,00 гривень, від ОСОБА_9 у сумі 1 000,00 гривень, 17.10.2025 від ОСОБА_10 у сумі 420,00 гривень, 20.10.2025 від ОСОБА_11 у сумі 1 485,00 гривень, 11.11.2025 від ОСОБА_12 у сумі 8 900,00 гривень, 14.11.2025 від ОСОБА_13 у сумі 2 600,00 гривень, 16.11.2025 від ОСОБА_14 у сумі 9 150,00 гривень, 18.11.2025 від ОСОБА_15 у сумі 3 150,00 гривень, 21.11.2025 від ОСОБА_16 у сумі 4 580,00 гривень, 22.11.2025 від ОСОБА_17 у сумі 175,00 гривень, 03.12.2025 від ОСОБА_18 у сумі 670,00 гривень, 04.12.2025 від ОСОБА_19 у сумі 330,00 гривень, від ОСОБА_20 у сумі 1 610,00 гривень, від ОСОБА_21 у сумі 470,00 гривень. 06.12.2025 від ОСОБА_21 у сумі 2 200,00 гривень, 07.12.2025 від ОСОБА_22 у сумі 290,00 гривень, 07.12.2025 від ОСОБА_23 у сумі 280,00 гривень, 08.12.2025 від ОСОБА_24 у сумі 680,00 гривень, від ОСОБА_16 у сумі 2 700,00 гривень, 09.12.2025 від ОСОБА_25 у сумі 822,00 гривні, 10.12.2025 від ОСОБА_26 у сумі 570,00 гривень, від ОСОБА_27 у сумі 1 500,00 гривень, 11.12.2025 від ОСОБА_28 у сумі 840,00 гривень, від ОСОБА_29 у сумі 890,00 гривень, від ОСОБА_30 у сумі 790,00 гривень, 12.12.2025 від ОСОБА_31 у сумі 525,00 гривень, від ОСОБА_32 у сумі 390,00 гривень.15.12.2025 від ОСОБА_33 у сумі 770,00 гривень, 16.12.2025 від ОСОБА_34 у сумі 320,00 гривень, від ОСОБА_35 у сумі 1 720,00 гривень, 17.12.2025 від ОСОБА_36 у сумах 1 557,00 гривень та 900,00 гривень, від ОСОБА_37 у сумі 1 900,00 гривень, 18.12.2025 від ОСОБА_38 у сумі 1 650,00 гривень, від ОСОБА_39 у сумі 580,00 гривень, від ОСОБА_13 у сумі 1 380,00 гривень, 19.12.2025 від ОСОБА_40 у сумі 540,00 гривень, від ОСОБА_41 у сумі 370,00 гривень, 21.12.2025 від ОСОБА_42 у сумі 350,00 гривень, 22.12.2025 від ОСОБА_43 у сумі 900,00 гривень. Докази отримання вказаних доходів, що мають за короткий проміжок часу систематичний характер, стороною захисту не спростовані, що свідчить на користь наявності складу зазначеного адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Разом з цим, суд зауважує, що триваючим адміністративним правопорушенням є саме порушення, пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених певною правовою нормою. Такі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Таким чином, триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок. 
Згідно з даними протокола про адміністративне правопорушення №898/12 від 20.05.2026, складеного начальником відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області Деркачем О.О. та заступником начальника відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області Скрипник Н.С., - за результатами отриманої податкової інформації відповідно до п.74.3 ст.74 Податкового кодексу України, встановлено, що правопорушення є триваючим, оскільки отримання коштів без державної реєстрації здійснювалось протягом тривалого часу, а саме вказаного вище періоду, станом на дату складання протокола не припинено. Дата виявлення 22.04.2026. Проте, беручи до уваги сутність триваючого правопорушення, суд не погоджується із даним твердженням осіб, які склали протокол. Так, здійснення кожної окремої господарської операції має чітку прив?язку до дати та часу, відповідно, не свідчить про тривалий характер правопорушення. Докази припинення їх здійснення саме у зв?язку із перевіркою отриманих ОСОБА_1 доходів матеріали справи не містять, адже відомості про отримання доходів надані виключно за період з 01.10.2025 до 31.12.2025.
Таким чином, встановивши вину особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, судом встановлено підстави для закриття провадження у справі у зв`язку із таким.
Згідно зі ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених ст.247 цього Кодексу.
У відповідності до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.
За змістом ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через тримісяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. 
Оцінивши в сукупності докази у справі, встановивши її фактичні обставини, оскільки останній грошовий переказ за вчинення господарської операції отриманий ОСОБА_1 22.12.2025 від ОСОБА_43 у сумі 900,00 гривень,суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття справи у зв`язку зі спливом на час її розгляду строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки з дня вчинення правопорушення минуло три місяці, тому наявні підстави для застосування п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. Слід також наголосити, що справа надійшла в провадження суду 25.05.2026 та розглянута у строк, визначений ч.1 ст.277 КУпАП.
Керуючись ст. 38, 164, 245, 247, 251-252, 268, 275, 279, 280, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, закрити у зв`язку зі спливом строків накладення стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_44 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст.129 Конституції України N2-рп/2015 від 31.03.2015).

Суддя Л.А.Вайнраух

Постанова набрала законної сили “___”_____________ 20___рік
Дата видачі постанови “___”_____________ 20___рік