УХВАЛА

12 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 380/24060/24
адміністративне провадження № К/990/25652/26 
Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року
у справі № 380/24060/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення коштів,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області в якому, з урахуванням заяв про збільшення (уточнення) позовних вимог, просила:
- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 02.09.2024 №355 «Про проведення перевірки»;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління від 11.11.2024 №32-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення»;
- стягнути з відповідача на її користь за час відсторонення від виконання посадових обов`язків згідно з листа Головного управління від 28.10.2024 №16/13-01-10-00-08 та наказу Головного управління від 27.09.2024 №133-дп «Про порушення дисциплінарного провадження», допомогу по тимчасовій непрацездатності за листками непрацездатності №13882434-2025923695-1 за період з 30.09.2024 по 30.09.2024, №13917155-2025091109-1 з 01.10.2024 по 04.10.2024, №13998352-2026125456-1 з 07.10.2024 по 11.10.2024 та №13998352-2026240781-1 з 12.10.2024 по 16.10.2024 (далі Листки непрацездатності) та середній заробіток з 05.11.2024 по 11.11.2024.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року в частині щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 2 вересня 2024 року №355 «Про проведення перевірки» скасовано, провадження у справі в цій частині закрито.
В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року змінено, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови, а в решті - залишено без змін.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивачка подала касаційну скаргу до Верховного Суду.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.
Так перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржниця посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження
та зазначає про відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, однак скаржницею не вказано норму права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права (пункт, частина, стаття) судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Варто зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
У зв`язку з поверненням касаційної скарги на підставі п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України Суд не вирішує питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України, 
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року у справі № 380/24060/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення коштів - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали направити скаржнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська