ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2026 Справа № 917/255/26 

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "СПГ- Партнер", вул. Кагамлика, 37, м. Полтава, Полтавська область, 36008 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка", вул. Прилуцька, 69, с. Верхоярівка, Лубенський район, Полтавська область, 37000 
про стягнення коштів, 

Суддя Семчук О.С.
за участю секретаря судового засідання Олійник Н. 
представник позивача: адвокат Яременко Т.О.
представник відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "СПГ- Партнер" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" про стягнення заборгованості за Договором поставки № ТД-Т0015/25, а саме: 266 106,00 грн суми основного боргу, 26 913,86 грн курсової різниці, 39 840,15 грн пені, 93 221,20 штрафу, 3 868,90 грн 3% річних.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.03.2026 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 01.04.2026.
31.03.2026 через систему "Електронний суд" від позивача, в порядку статті 46 ГПК України, надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 4148).
Ухвалою суду від 01.04.2026 вказану заяву визнано такою, що відповідає вимогам ГПК України та прийнято до розгляду; відкладено підготовче засідання на 29.04.2026.
Після прийняття судом заяви про зменшення розміру позовних вимог, судом розглядаються вимоги про стягнення з відповідача 26 913,86 грн курсової різниці, 39 840,15 грн пені, 93 221,20 грн штрафу, 3 868,90 грн 3% річних (всього 163 844,11 грн).
Ухвалою суду від 29.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.05.2026.
20.05.2026 позивачем подано заяву з уточненим розрахунком суми курсової різниці (вх. № 6928).
Вказана заява залишена судом без розгляду, оскільки подана з порушенням строків визначених ГПК України (після закриття підготовчого провадження).
20.05.2026 суд розпочав розгляд справи по суті. В судовому засіданні суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення. Оголошено дату та час ухвалення судового рішення - 25.05.2026 о 15:10 год.
Судове засідання 25.05.2026 відбулось в режимі відеоконференції за участю представника позивача, представник відповідача не з`явився. 
Судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Рішення приймається з врахуванням статей 233, 240 ГПК України.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ТОВ "АГРОВІКА" в порушення умов укладеного договору з ТОВ "ТД "СПГ-ПАРТНЕР" не оплатило в повному обсязі та своєчасно вартість поставленого товару, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, що стало причиною виникнення спору та звернення до суду з цим позовом.
Відповідач належним чином був повідомлений судом про розгляд справи. Своїм правом на подання відзиву у визначений судом строк не скористався.
За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.
Між ТОВ "ТД "СПГ-ПАРТНЕР" (Постачальник, позивач) та ТОВ "АГРОВІКА" (Покупець, відповідач) 20.08.2025 укладено договір поставки № ТД-Т0015/25 (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську техніку, запасні частини до неї або витратні матеріали (далі - Товар). Поставка конкретної партії Товару здійснюється на підставі відповідного Додатку (Специфікації), що підписується Сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору (а.с. 7-8).
Також, в Договорі сторони узгодили, зокрема, наступне:
- Кількість і найменування Товару вказуються у Додатках (Специфікаціях) до Договору (п. 2.1);
- ціни на Товар встановлюються у національній валюті України (гривня) та враховуючи, що Товар є імпортованим визначається у грошовому еквіваленті Євро відповідно до середнього обмінного курсу Євро, що зазначаються в Додатках (Специфікаціях) до Договору, але в будь-якому разі вартість Товару не повинна бути меншою ніж у видатковій накладній, що оформлена на момент відвантаження Товару (п. 3.1);
- Сторони домовились про наступні правила визначення грошового еквіваленту Євро кожного платежу та перерахунку ціни Товару в національну валюту: під середнім обмінним курсом Євро для цілей цього Договору розуміється курс продажу (котирування на продаж) Євро на момент закриття у відповідний день торгів на міжбанківському валютному ринку України, який визначається на веб-сайті www.minfin.com.ua. (п. 3.2, 3.2.1);
- грошовий еквівалент ціни Товару в Євро визначається за середнім обмінним курсом Євро на робочий день, що передує дню здійснення оплати. Якщо у день, що передує дню платежу, встановленого відповідно до умов оплати у Додатку (Специфікації) до цього Договору середній курс продажу Євро зміниться порівняно з середнім курсом продажу Євро, який передував дню підписання Додатку (Специфікації) до цього Договору, то сума у гривнях, що підлягає сплаті Покупцем на виконання ним зобов`язань за цим Договором, визначається шляхом множення суми чергового платежу в еквіваленті Євро, на відповідний курс продажу Євро на час закриття торгів в день який передує дню фактичного здійснення платежу Покупцем, але в будь-якому випадку не нижче від курсу, вказаного в Додатку (Специфікації) до цього Договору (п. 3.2.2);
- загальна ціна цього Договору визначається виходячи із загальної ціни (вартості) поставленого Товару згідно з підписаними Сторонами Додатками (Специфікаціями) до Договору враховуючи усі курсові коливання (п. 3.3);
- момент отримання Товару, а також виконання умов Договору підтверджується актом прийому-передачі та/або видатковою накладною та засвідчується підписами та завіряється печатками Сторін (п. 4.4);
- оплата за Товар за цим Договором здійснюються у строки, визначені Додатками (Специфікаціями) до цього Договору (п. 5.2);
- у випадку порушення термінів (строків) оплати Товару Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки від простроченої суми за кожний день прострочення (п. 9.2);
- якщо Покупець прострочить терміни (строки) оплати Товару більше ніж на 15 (п`ятнадцять) календарних днів, йому нараховується додатково штраф у розмірі 20% від суми заборгованості (п. 9.3);
- цей Договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками Сторін та його скріплення печатками Сторін і діє до 31.12 поточного року або до остаточного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1).
Відповідно до Специфікації № TD000000676 (далі Специфікація) від 20.08.2025, що є додатком до Договору Сторони домовились про поставку однодискової механічної сівалки 400 см з переднім бункером у кількості 1 шт. вартістю 966 106,00 грн з ПДВ (а.с. 9).
Пунктом 2 Специфікації визначено умови оплати, а саме: Покупець оплачує Товар таким чином: перший платіж Покупець сплачує суму в розмірі 300 000,00 грн, що по курсу становить 6210 Євро до 22.08.2025; другий платіж у розмірі 6895 Євро Покупець сплачує до 30.09.2025; третій платіж у розмірі 6895 Євро покупець сплачує до 30.10.2025.
У пункті 3 Специфікації визначено, що Постачальник зобов`язується доставити Товар на склад Покупця до 23.08.2025.
На виконання умов Договору 22.08.2025 позивачем здійснено поставку визначеного у Специфікації Товару, а відповідачем прийнято його на загальну суму 966 106,00 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 497 від 22.08.2025 (а.с. 10).
Товар отримано відповідачем без будь-яких зауважень щодо його кількості та якості.
Позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату № 532 від 20.08.2025 на суму 966 106,00 грн з ПДВ (а.с. 11).
Відповідно до Специфікації кінцевий строк оплати поставленого товару настав 30.10.2025.
При цьому, відповідач у встановлений строк повну оплату не здійснив, сплативши лише частину вартості Товару наступним платежами:
- 22.08.2025 здійснено часткову оплату в розмірі 300000,00 грн (оплата першого платежу);
- 17.10.2025 здійснено часткову оплату в розмірі 100000,00 грн;
- 05.11.2025 здійснено часткову оплату в розмірі 100000,00 грн;
- 21.01.2026 здійснено часткову оплату в розмірі 100000,00 грн;
- 30.01.2026 здійснено часткову в розмірі 100000,00 грн.
Загалом відповідачем сплачено 700 000,00 грн. Сума заборгованості, що утворилась становила 266 106,00 грн. 
З метою врегулювання та вирішення питання оплати, 14.01.2026 позивачем направлено на адресу відповідача претензію № SPG-013/26 від 13.01.2026 з вимогою сплатити заборгованість, яка залишена без реагування (а.с. 13-15).
Наявність заборгованості в розмірі 266 106,00 грн сторони підтвердили підписавши Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.08.2025 по 13.02.2026 (а.с.12).
З огляду на наявність заборгованості та порушення відповідачем умов Договору, щодо своєчасної оплати отриманого Товару, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача 266 106,00 грн суми основного боргу, 26 913,86 грн курсової різниці, 39 840,15 грн пені, 93 221,20 штрафу, 3 868,90 грн 3% річних.
Після порушення провадження у справі, 27.03.2026 відповідач сплатив суму боргу у розмірі 266 106,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку позивача в АТ “Райффазен БАНК” сформованою 30.03.2026 (а.с. 65).
Враховуючи подану позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка була прийнята до розгляду, суд розглядає вимоги позивача про стягнення з відповідача 26 913,86 грн курсової різниці, 39 840,15 грн пені, 93 221,20 штрафу, 3 868,90 грн 3% річних.
При розгляді справи по суті судом враховано наступне.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до змісту частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Так, між сторонами було укладено Договір поставки № ТД-Т0015/25 від 20.08.2025.
За своїм змістом та правовою природою укладений правочин підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України (поставка). В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Як встановлено судом, позивачем здійснено поставку визначеного у Специфікації Товару, а відповідачем прийнято його, що підтверджується видатковою накладною № 497 від 22.08.2025 (а.с. 10).
Зазначеною Специфікацією визначено кінцевий строк оплати (третій платіж) до 30.10.2025.
Матеріалами справи підтверджено порушення відповідачем зобов`язання щодо своєчасної оплати Товару у визначений строк та у встановленому розмірі. 
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до норм статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Оскільки Специфікацією встановлені чіткі строки виконання зобов`язань, не виконавши ці зобов`язання у встановлений строк, відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання.
Позивачем на підставі пунктів 9.2, 9.3 Договору нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 39 840,15 грн пені та 93 221,20 грн штрафу. Розрахунок пені наведено позивачем з урахуванням строку настання обов`язку та термінів часткових оплат (а.с. 17). 
Стаття 625 ЦК України визначає обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За розрахунком позивача 3% річних становлять 3 868,90 грн. Розрахунок 3% річних наведено позивачем з урахуванням строку настання обов`язку та термінів часткових оплат (а.с. 18).
У зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідачем суми заборгованості позивачем правомірно заявлено до стягнення штраф, пеню та 3 % річних.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 93 221,20 грн штрафу, 39 840,15 грн пені та 3 868,90 грн 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Окрім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 26 913,86 грн курсової різниці.
При цьому, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Частиною 2 статті 632 ЦК України визначено, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (частина 2 статті 533 ЦК України).
Згідно зі статтею 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Отже, положення чинного законодавства, хоч і передбачають обов`язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, але не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов`язань в іноземній валюті. Відтак коригування платежів, в основі якого лежить зміна курсової різниці, прямо не заборонена та не суперечить чинному законодавству України.
Ця правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 13.03.2018 в справі № 916/706/17 та від 21.02.2020 в справі № 910/10191/17.
Так, курсова різниця є недоотриманою позивачем вартістю товару в зв`язку зі зміною його ціни за рахунок валютних коливань у бік збільшення.
Суд звертає увагу, що враховуючи принцип свободи договору, відповідач самостійно у пунктах 3.2, 3.2.1, 3.2.2 Договору погодився на сплату курсової різниці.
З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку зі своєчасної оплати вартості товару отриманого за Договором поставки, вимога позивача щодо нарахування курсової різниці є обґрунтованою.
При цьому, перевіривши наданий позивачем розрахунок курсової різниці в розмірі 26 913,86 грн, суд зазначає, що останній не є арифметично правильним. 
Суд здійснивши власний розрахунок курсової різниці, з урахуванням умов пункту 3.2.1 Договору, встановив, що стягненню з відповідача підлягає сума в розмірі 23 318,21 грн. В іншій частині заявленої до стягнення курсової різниці слід відмовити.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позивач довів невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, а відповідач не надав суду належних доказів його виконання. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача в сумі 2 662,40 грн.
Окрім того, представником позивача заявлено до стягнення з відповідача 10 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частина 3 статті 2 ГПК України).
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).
Згідно з частиною 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням: складності справи та виконаних робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання робіт; обсягом наданих послуг; ціною позову та значенням справи для сторін (частина 4 статті 126, частина 5 статті 129 ГПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Відповідач не надав суду ні заперечень щодо стягнення з нього судових витрат на професійну правничу допомогу позивача, ні заяви про зменшення їх розміру.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду надано Договір № 19.02-1 від 19.02.2026 про надання правничої допомоги (а.с. 22-23), відповідно до якого ТОВ "ТД "СПГ Партнер" (Клієнт) замовляє та оплачує, а Адвокат Яременко Т.О. (Адвокат) надає Клієнту послуги представництва, захисту та інші види правової (правничої) допомоги, передбачених законодавством України про адвокатуру та адвокатську діяльність, а саме але не виключно: про стягнення заборгованості з ТОВ "Агровіка".
Пунктом 2.2. Договору передбачено, що розмір гонорару становить 10 000,00 грн, який сплачується протягом п`яти календарних днів з моменту підписання Договору.
З доданого до позовної заяви Акту № б/н від 20.02.2026 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) Адвокат і Клієнт визначили фіксовану суму гонорару в розмірі 10 000,00 грн (а.с. 26). 
Сплата гонорару підтверджується платіжною інструкцією № 118 від 20.02.2026 (а.с. 25).
Частиною 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката підлягають стягненню у розмірі 9 916,37 грн.
Керуючись статтями 76-80, 129, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" (вул. Прилуцька, 69, с. Верхоярівка, Лубенський район, Полтавська область, 37000, код ЄДРПОУ 38276148) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "СПГ- Партнер" (вул. Кагамлика, 37, м. Полтава, Полтавська область, 36008, код ЄДРПОУ 39717501) 23 318,21 грн курсової різниці, 39 840,15 грн пені, 93 221,20 грн штрафу, 3868,90 грн 3% річних, 2 662,40 грн судового збору та 9 916,37 грн витрат на правничу допомогу.
Після набрання рішенням законної сили видати наказ.
3. В іншій частині позову відмовити.
4. Рішення надіслати учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (статті 256, 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено 01.06.2026

Суддя Олена СЕМЧУК