ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року	м. Львів	Справа № 909/181/25	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Галушко Н.А.
суддів Желіка М.Б.
Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Стронської А.І.

за участю представників учасників процесу:
від позивача – Горейко М.Б., Попович В.В.;
від відповідача – Мотлях О.О.;
від третьої особи - Спас А.М.;

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" від 04.12.2025 (вх. № 01-05/3595/25 від 04.12.2025)
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.11.2025 (суддя Стефанів Т. В., повний текст рішення складено 20.11.2025.)
у справі № 909/181/25
за позовом ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України"
до відповідача АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" АТ "Укртрансгаз"
третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ "Укрнафта"
про стягнення завданої майнової шкоди в розмірі 107 842 грн. 74 коп.

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.
На розгляд господарського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Івано-Франківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" акціонерного товариства "Укртрансгаз", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" про стягнення завданої майнової шкоди в розмірі 107 842 грн 74 коп.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 10.11.2024 працівниками будівельно-монтажного управління № 4 Філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" з використанням землерийної техніки пошкоджено підземний поліетиленовий розподільний газопровід середнього тиску, в результаті чого відбувся неконтрольований витік природного газу. Всупереч вимогам Кодексу проведення ремонтних будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ та Правил безпеки системи газопостачання в охоронній зоні газопроводу представники відповідача почали проводити роботи без присутності представника оператора ГРМ. Внаслідок зазначених дій позивачу було завдано збитки у вигляді втрат природного газу в обсязі 3999,022 м.куб. вартістю 102 791,94 грн, а також витрат по ремонтно-відновлювальних роботах системи газопостачання та витрат по повторному пуску газу загальною вартістю 5050,80 грн. 
Рішенням Господарського суду Господарського суду Івано-Франківської області від 10.11.2025 у справі №909/181/25 відмовлено в задоволенні позову.
Рішення суду мотивовано тим, позивач, погоджуючи проєкт, офіційно підтвердив відсутність газопроводу в зоні проведення робіт, і саме це формувало добросовісне уявлення відповідача про безпечність проведення робіт. Таке порушення, (зазначення в Робочому проєкті у місці виконання відповідачем робіт про відсутні газопроводи позивача, що підтверджується відповідними схемами такого проєкту та погодженням зі сторони Оператора ГРМ), унеможливлювало об`єктивне передбачення ризику пошкодження газопроводу та виключає наявність вини відповідача. 
Відтак, позивачем не доведено наявність в діях відповідача вини, протиправних дій та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою. Окрім того, позивач не надав належних та допустимих доказів для підтвердження розміру заявлених збитків, а подані розрахунки містять неточності та не дають можливості достовірно встановити факт витоку газу в обсязі 3 999,022 м3.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" від 04.12.2025 подано апеляційну скаргу, в якій останнє просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.11.2025 у справі №909/181/25 та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.
Зокрема, скаржник зазначає, що виконання земляних робіт в охоронній зоні газопроводу можливе за умови: отримання дозволу на проведення земляних робіт в охоронній зоні, передбаченого п. 7-8 глави 4 розділу III Кодексу газорозподільних систем; повідомлення представника Оператора ГРМ не пізніше ніж за добу до початку робіт щодо проведення земляних робіт; виявлення фактичного місця розташування газопроводу шляхом шурфування вручну в присутності представника газорозподільного підприємства, і лише після цього - продовження роботи землерийною технікою.
Без виконання таких обов`язкових умов не можна проводити в охоронній зоні земляні роботи землерийною технікою, чого не було дотримано Відповідачем (підрядником Третьої особи - працівниками Філії «Будівельно- монтажна фірма «Укргазпромбуд» Акціонерного товариства «Укртрансгаз»).
Щодо спричиненої шкоди зазначає, що внаслідок пошкодження працівником відповідача газопроводу Оператора ГРМ утворився отвір та відбувся витік природного газу протягом часу до повідомлення та усунення витоку газу, що зафіксовано у відповідному Акті про пошкодження №6 від 10.11.2024, і такий час становить 47 хв., що рівне 2820 секунд.
Скаржником проведений розрахунок суми матеріальних збитків (втрат газу) внаслідок пошкодження підземного газопроводу з врахуванням супутніх виробничо- технологічних витрат газу (на підставі пунктом 6 глави 4 розділу 11 Кодексу ГРМ). Розмір завданої позивачу шкоди у сумі 107 842,74 грн. наводиться у Акті-розрахунку обсягу витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід с.Пасічна, вул.Стуса третіми особами Укргазпромбуд БМФ Філія Укртрансгаз АТ в розмірі 102 791,94 грн. та 5050,80 грн. витрат по ліквідації витоку газу після пошкодження газопроводу, що підтверджується локальним кошторисом з розрахунком договірної ціни.
АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" АТ "Укртрансгаз" та ПАТ "Укрнафта" подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких, спростовуючи доводи, викладені в апеляційній скарзі, просять рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.11.2025 у справі №909/181/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" - без задоволення.
Представники позивача, відповідача та третьої особи у судових засіданнях підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.
Процесуальні дії суду у справі.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2025 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Галушко Н.А., суддів Кравчук Н.М. та Орищин Г.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.11.2025 у справі №909/181/25, розгляд справи вирішено проводити без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Кравчук Н.М. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 22.12.25 № 535 проведено автоматизовану заміну складу суду для розгляду апеляційної скарги ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" у справі № 909/181/25. 
Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 22.12.2025 змінено склад колегії суддів у справі №909/181/25 та призначено у складі головуючого судді Галушко Н.А., суддів Орищин Г.В., Желіка М.Б.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 (з урахуванням ухвали Західного апеляційного господарського суду про виправлення описки від 16.01.2026) суд, враховуючи клопотання представника ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 15.12.2025 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, дійшов висновку про розгляд справи з повідомленням сторін, розгляд справи призначено на 03.02.2026.
Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 06.01.2026, 08.01.2026 та 22.01.2026 задоволено заяви представників сторін про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 у судовому засіданні оголошено перерву до 10.03.2026.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.0.2026 у зв`язку з відрядженням члена колегії - судді Желіка М.Б., суд змінив дату та час розгляду апеляційної скарги ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" на 21.04.2026. 
22.12.2025 від представника АТ «Укрнафта» надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження, мотивоване відсутністю повноважень у представника позивача Горейка М.Б. на подання апеляційної скарги.
Згідно наявної в матеріалах справи довіреності від 26.02.2025 року (том 3 а.с. 128) Горейка Миколу Богдановича, провідного юрисконсульта з претензійно-позовної роботи відділу судової роботи управління юридичного забезпечення Івано-Франківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №848 від 27.02.2012 року), уповноважено здійснювати від імені Філії процесуальні дії:
- підписувати позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги інші процесуальні документи, а також як позивач, відповідач, третя особа користуватися правами на вчинення процесуальних дій, що передбачені статтями 43, 49, 52, 53 ЦПК України, статтями 42, 46, 49, 50 ГПК України та статтями 44, 47, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право:
5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках.
Статтею 56 ГПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. 
Представником в суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 58 ГПК України). 
Частиною четвертою статті 60 ГПК України, яка є спеціальною статтею процесуального закону щодо належного підтвердження повноважень представника в суді, передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». 
Тому в господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 ГПК України допустимим доказом повноважень адвоката для участі в судовому процесі, підписання заяв, скарг, клопотань та здійснення інших процесуально значимих дій є лише довіреність або ордер.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що представник апелянта Горейко М.Б. уповноважений на вчинення процесуальної дії – подання апеляційної скарги.
Відтак доводи викладені в клопотанні про закриття апеляційного провадження не знайшли свого підтвердження, а отже в задоволенні такого клопотання слід відмовити. 
02.02.2026 від представника апелянта Горейка М.Б. надійшло клопотання про долучення доказів: договору №101/ПГ-3768-ОГРМ купівлі-продажу природного газу від 26.12.2022, додатку №1/7 до вказаного договору та положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджене постановою Кабінету міністрів України від 6 березня 2022 року №2.
Згідно з приписами частини третьої статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.
Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 911/3250/16, від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17 та від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів відхиляє клопотання скаржника про долучення додаткових доказі, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У судовому засіданні 21.04.2024 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
04.09.2024 між Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" (далі - ПАТ "Укрнафта", замовник) та АТ "Укртрансгаз" (підрядник) укладено Договір підряду №2409000013/13/3565-р.
Пунктом 1.2 Договору зазначено найменування робіт "Капітальний ремонт нафтопроводу ТХУ "Пасічна" - АТ "Нафтохімік Прикарпаття", Надвірнянська міська рада, Пасічнянська міська рада Івано-Франківської області" Інв. №28179 (ІІ черга).
Роботи передбачені Договором виконуються згідно Робочого проєкту (Робочі креслення) - Технологія виробництва лінійна частина ДКБ-24001-ТХ-Л "Ділянка нафтопроводу Dy-150 ТХУ "Пасічна" - АТ "Нафтохімік Прикарпаття", доданого до матеріалів справи.
04.03.2024 ПАТ "Укрнафта" надіслало позивачу лист щодо погодження робочих креслень №01/01/09/25/02/05/12-02/01/207.
01.04.2024 ПАТ "Укрнафта" надіслало позивачу лист щодо видачі вимог на виконання проєктних рішень №01/01/09/25/02/05/12-02/01/306.
Листом від 10.04.2024, підписаним в. о. директора ТОВ "Газорозподільні мережі України", погоджено проєктне рішення виконання робіт в охоронній зоні роздільного газопроводу Ду 150 мм.
09.05.2024 ПАТ "Укрнафта" надіслало позивачу лист щодо видачі вимог на виконання проєктних рішень №01/01/09/25/02/05/12-02/01/418, додатком до якого є робочі креслення.
Листом від 21.05.2024, підписаним в. о. директора ТОВ "Газорозподільні мережі України", погоджено проєктне рішення виконання робіт в охоронній зоні з врахуванням узгодження на місцевості всіх місць та перетинів, де будуть проводитися роботи.
02.07.2024 ПАТ "Укрнафта" надіслало позивачу лист щодо погодження робочого проєкту №01/01/09/25/02/05/12-02/01/614, додатком до якого є Проєктна документація та лист щодо умов прокладання.
Наказом філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" №594 від 11.09.2024 призначено особу, відповідальну за проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт (керівник роботи).
13.09.2024 складено Акт про початок виконання робіт, підписаний: виконавцем робіт - АТ "Укртрансгаз", начальником дільниці "Надвірнанафтогаз" і інженером ПАТ "Укрнафта".
18.09.2024 рішенням №858 Пасічнянської сільської ради надано дозвіл НГВУ "Надвірнанафтогаз" на проведення робіт по капітальному ремонту нафтопроводу.
10.11.2024 працівниками Будівельно-монтажного управління №4 філії Будівельно-монтажна фірма "Укргазпрогмбуд" АТ "Укртрансгаз" проводились земляні роботи, під керівництвом майстра ОСОБА_1 , згідно наказу №594 від 11.09.2024, а саме гусеничним екскаватором марки «HYUNDAI ROBEX 210NLC-9», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
10.11.2024 в аварійно-диспетчерську службу Надвірнянського управління експлуатації газового господарства Івано-Франківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (надалі - АДС) надійшло повідомлення про наявність запаху газу по вул. Стуса в с. Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області. Після виїзду та обстеження працівниками АДС встановлено, що відбувся витік газу внаслідок механічного пошкодження підземного поліетиленового розподільного газопроводу середнього тиску «Газопровід с/т Пасічна, L 1050 м, Д 90 мм, ПЕ» під час виконання земляних робіт.
Бригада АДС локалізувала дану аварійну ситуацію шляхом накладання струбцини на газопровід.
Факт виникнення аварійної ситуації підтверджений аварійною заявкою № 19.105 від 10.11.2024 року та актом про пошкодження систем газопостачання № 6 від 10.11.2024, який складений в присутності представників відповідача - машиніста Гетманчук П. Р., майстра Маланин І. І. та слідчого відділу Надвірнянського РВ поліції Сіщук М. І. і фотознімками з місця аварійної ситуації.
Позивачем здійснено розрахунок втрат внаслідок аварії за адресою: вул. Стуса, с. Пасічна, Надвірнянський район Івано-Франківська область від 10.11.2024. Відповідно до Акта-розрахунку обсягу витоку внаслідок пошкодження газопроводу середнього тиску «Газопровід с/т Пасічна, L 1050 м, Д 90 мм, ПЕ» завдано збитків на суму 102 791 грн 94 коп та понесено витрати на повторний пуск газу в сумі 5050 грн 80 к. Перелік конкретних робіт та їх вартості, які були необхідні для відновлення газопостачання (повторного пуску газу) в мережі наведено в локальному кошторисі з розрахунком договірної ціни № 3-9-117/зовн-02-1-1 від 14.11.2024 (копія наявна у матеріалах справи).
03.12.2024 року на адресу відповідача за вих. №ІФФ/100/33.2.1-ВИХ-1157-24, направлено лист-претензію про необхідність відшкодування завданих збитків на загальну суму 107842,74 грн (том 1 а.с. 32-33).
При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції виходив з наступного.
Частинами 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Отже, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як:
- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;
- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;
- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду;
- вина заподіювача шкоди, що полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.
Узагальнюючи наведене вище у своїй сукупності можна дійти висновку, що шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Також деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.
Суди, розглядаючи спори про стягнення шкоди, мають встановлювати наявність усіх елементів складу правопорушення у їх сукупності. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність у вигляді відшкодування шкоди не настає (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №910/20261/16 від 26.11.2019, постанови Верховного Суду у справах №923/1315/16 від 04.09.2018, №910/2018/17 від 04.04.2018, №910/5100/19 від 07.05.2020, №910/21493/17 від 04.12.2018, №914/1619/18 від 27.08.2019, №904/982/19 від 24.02.2021).
За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
При поданні позову про відшкодування заподіяної майнової шкоди на позивача покладається обов`язок довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.
Водночас зі змісту частини другої статті 1166 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди, яка полягає в тому, що наявність вини заподіювача шкоди не підлягає доведенню позивачем, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. 
Відповідний висновок Верховного Суду щодо застосування частини другої статті 1166 Цивільного кодексу України та презумпції вини заподіювача шкоди міститься, зокрема у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 910/12930/18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 910/9851/20, від 20 жовтня 2022 року у справі № 910/3782/21, від 27.01.2026 №922/2860/18.
Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що 04 вересня 2024 року між Публічним акціонерним товариство «Укрнафта» (далі по тексту Замовник) та Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (далі по тексту Підрядник) було укладено договір підряду №2409000013/13/3565-р (далі по тексту Договір).
Згідно пункту 1.1. Договору Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати вказані в пункті 1.2. Договору роботи за завданням Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи на умовах, визначених Договором. 
В пункті 1.2. Договору зазначено найменування робіт «Капітальний ремонт нафтопроводу ТХУ «Пасічна» - АТ «Нафтохімік Прикарпаття», Надвірнянська міська рада, Пасічнянська сільська рада, Івано-Франківська область.» Інвентарний №28179 (ІІ черга).
Перелік необхідних до виконання робіт зазначається у Відомості обсягів робіт (Додаток №2 до Договору). 
Початок робіт оформлюється актом про початок виконання робіт, який підписується не пізніше ніж через 10 календарних днів з дати підписання Договору.
13.09.2024 року Підрядник приступив до виконання робіт, про що сторонами Договору було складено акт про початок виконання робіт. Згідно вищезазначеного акта, підписаного сторонами Договору, будівельний майданчик та ділянка відповідає всім необхідним для виконання робіт вимогам і не має перешкод для виконання робіт, передбачених Договором, споруди та обладнання, які знаходяться на будівельному майданчику та ділянці не перешкоджають проведенню початку робіт Підрядником, з моменту підписання акта Підрядник приймає на себе повну відповідальність за виконання робіт в терміни, що передбачені Договором.
Роботи передбачені Договором підряду виконувалися АТ «Укртрансгаз» згідно Робочого проєкту (Робочі креслення) - Технологія виробництва лінійна частина ДКБ-24001-ТХ-Л «Ділянка нафтопроводу Dy-150 ТХУ «Пасічна» - АТ «Нафтохімік Прикарпаття».
Згідно Робочого проєкту у місці виконання Відповідачем робіт відсутні газопроводи Позивача, що підтверджується відповідними схемами такого проєкту та погодженням зі сторони Оператора ГРМ.
Робочий проєкт ПАТ «Укрнафта» було погоджено з Позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами від Івано-Франківської філії ГТС та Надвірнянського НУЕГГ(том 1 а.с. 219-220, 225-, 228-229, 232), проставленням печатки «Погоджено» та підпису головного інженера НУЕГГ Грабовецького С.М. в робочому проєкті (Робочі креслення) - Технологія виробництва лінійна частина ДКБ-24001-ТХ-Л «Ділянка нафтопроводу Dy-150 ТХУ «Пасічна» - АТ «Нафтохімік Прикарпаття» та отримано дозвіл, виданий рішенням від 18.09.2024 року за №858 Виконавчого комітету Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області.
Так, відповідно до Схеми Робочого проєкту, місце перетину газопроводу ТОВ «ГРМ України» та нафтопроводу ПАТ «Укрнафта» знаходиться на відстані 40-45 метрів від місця виконання робіт АТ «Укртрансгаз». 
Відтак, згідно погодженого Позивачем Робочого проєкту, роботи. що виконувалися Підрядником були не в межах охоронної зони газопроводу, відповідно обов`язку повідомляти Операторам ГРМ у Підрядника не було (пункт 16 розділу 4 глави ІІІ Кодексу газорозподільних систем затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494).
Відповідно до пунктів 2 та 3 глави 4 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем, охоронні зони об`єктів ГРМ мають бути відображені в документації із землеустрою, а оператор ГРМ зобов`язаний забезпечити дотримання встановлених обмежень та охоронних заходів. Також пунктом 7.23 ДБН В.2.5-20:2018 передбачено обов`язкове маркування трас підземних газопроводів табличками-покажчиками, які встановлюються, зокрема, на прямих ділянках не рідше ніж через 500 метрів. Однак матеріали справи не містять жодного доказу встановлення таких покажчиків, а фотоматеріали, долучені самим позивачем, підтверджують повну відсутність будь- яких візуальних позначень, що сигналізували б про проходження газопроводу.
Відсутність маркування траси є прямим порушенням обов`язків оператора ГРМ, передбачених пунктом 1 глави 2 та пунктами 2, 3 глави 4 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем, і саме на оператора покладається обов`язок запобігання аварійним ситуаціям шляхом належного інформування та попередження третіх осіб.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що вина передбачає обізнаність особи про ризики та наслідки своїх дій. АТ «Укртрансгаз» не міг знати про існування газопроводу позивача, оскільки: проєкт був погоджений оператором ГРМ без жодного застереження щодо нявноті газопроводу, на місцевості відсутні будь-які позначення щодо нявності газопроводу, газопровід розташований у невідповідному місці.
Таким чином, сам позивач, погоджуючи проєкт, офіційно підтвердив відсутність газопроводу в зоні проведення робіт, і саме це формувало добросовісне уявлення відповідача про безпечність проведення робіт.
Таке порушення унеможливлювало об`єктивне передбачення ризику пошкодження газопроводу та виключає наявність вини.
Щодо заявлених до відшкодування збитків, то такі можуть бути задоволені лише за наявності всіх елементів складу правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок, вина. За відсутності хоча б одного елементу відповідальність не настає.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування постановленого рішення.
Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.11.2025 у справі №909/181/25 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.
Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 

ПОСТАНОВИВ :
1. Апеляційну скаргу ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" від 04.12.2025 (вх. № 01-05/3595/25 від 04.12.2025) залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.11.2025 у справі №909/181/25 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником. .
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.
5. Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.
Повний текст постанови складено 04.05.2026.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.