КОПІЯ
Єдиний унікальний номер судової справи 678/446/26
Номер провадження №1-кп-678-80/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 червня 2026 року      селище Летичів 

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:
в складі: головуючого-судді       ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання      ОСОБА_2 ,
прокурора         ОСОБА_3 ,
обвинуваченого        ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2026 року за №12026243300000066 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новокостянтинів, Летичівського району Хмельницької області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючий по АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий, не одружений, на утриманні одна малолітня дитина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий 03 лютого 2026 року засуджений за ч. 1 ст. 369 КК України Хмельницьким апеляційним судом до покарання у вигляді штрафу у сумі 17000 гривень, учасник бойових дій, особа з інвалідністю 3 групи,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 19.09.2025 (справа №678/1337/25 провадження №3-678-571/25), яка набрала законної сили 30.09.2025, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років.
Надалі, 07.09.2025, близько 21 год. 27 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на 347 км. автодороги М-30 керував транспортним засобом марки «Chery» моделі «Tiggo» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 09.10.2025 (справа №137/1296/25 провадження №3/137/474/25), яка набрала законної сили 21.10.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 16.10.2025 (справа №137/1266/25 провадження №3/137/459/25), яка набрала законної сили 28.10.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.
У подальшому, 21.09.2025, близько 22 год. 58 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у с. Суслівці, по вул. Загребельна, Летичівської ТГ, Хмельницького району Хмельницької області, керував автомобілем марки «Chery» моделі «Tiggo2» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 03.11.2025 (справа №678/1516/25 провадження №3-678-650/25), яка набрала законної сили 09.12.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.
Окрім цього, 26.02.2026 близько 16 год. 50 хв. ОСОБА_4 , знаючи про наявність вказаних постанов суду та будучи ознайомленим з ними, з метою невиконання вищезазначених постанов суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, діючи умисно, всупереч рішенню суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 1 ст. 129 Конституції України, будучи позбавленим права на керування транспортними засобами, порушуючи п. 2.1 (А) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», перебуваючи в АДРЕСА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2108», з державним номерним знаком НОМЕР_2 , під час керування транспортним, не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, внаслідок чого допустив виїзд за межі проїзної частини в подальшим з`їздом в кювет, за вказаним фактом працівниками відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, якими складено стосовно ОСОБА_4 протоколи серії ЕПР1 №601380 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 26.02.2026 за ч. 2 ст. 130 КУпАП та серії ЕПР1 №601404 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 26.02.2026 за ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, не виконав постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 19.09.2025 (справа №678/1337/25 провадження №3-678-571/25), Літинського районного суду Вінницької області від 09.10.2025 (справа №137/1296/25 провадження №3/13 7/474/25), Літинського районного суду Вінницької області від 16.10.2025 (справа №137/1266/25 провадження №3/137/459/25), Летичівського районного суду Хмельницької області від 03.11.2025 (справа №678/1516/25 провадження №3-678-650/25), які набрали законної сили, щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати.
Своїми умисними діями, які виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.?
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, визнав повністю і беззаперечно, під час допиту повністю підтвердив фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті, зокрема, час, місце, спосіб, мотив, мету, тощо, жодним чином їх не оспорює, як не ставить під сумнів кваліфікацію своїх дій та зібрані органом досудового розслідування докази, щиро кається у вчиненому, обіцяє таких дій у майбутньому більше не вчиняти, свій вчинок засуджує і жалкує про вчинене, готовий понести передбачену законом відповідальність. При цьому зазначив, що міру покарання, яка була визначена йому вироком суду від 03 лютого 2026 року сумі 17 000 гривень ним сплачена, а також частково сплачені штрафи, накладені на нього за порушення правил дорожнього руху. 
Суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Судом проведено лише допит обвинуваченого, досліджено матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, процесуальні рішення щодо речових доказів, арешту майна. 
У зв`язку із цим на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 
Сукупність доказів дає підстави суду зробити висновок, що дії обвинуваченого  ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. 
Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. 
З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.
Як зазначено у ч. 1 ст. 382 КК України, умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню  - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.
Тобто, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. 
ОСОБА_4 має негативне ставлення до вчиненого кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, повністю і беззаперечно визнає вину, щиро кається, готовий понести призначене судом покарання, має на утриманні малолітню доньку – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його мати ОСОБА_6 є пенсіонеркою, він не перебуває на диспансерному обліку в лікарів нарколога і психіатра (Т. 1 а.с. 51), згідно Довідки-характеристики № 41 від 09 березня 2026 року, ОСОБА_4 зарекомендував себе з кращої сторони, трудолюбивий, з повагою ставиться до старших, прислуховується до порад, добросовісно виконує дані йому доручення, проходив службу в ЗС України (Т. 1 а.с. 53).
Окрім того, ОСОБА_4 як в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду частково сплачував присуджені постановами суду штрафи та витрати по сплаті судового та виконавчого збору, що підтверджується зокрема, листом начальника Летичівського відділу ДВС (про сплату 49 696,24 грн.), наявними в матеріалах справи квитанціями про сплату на загальну суму 35 075,46 грн. 
Органом досудового розслідування і судом встановлено, що у відповідності до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставиною, передбаченого ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, відомості про особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій, особою з інвалідністю 3 групи, обставини, які пом`якшують покарання, негативне ставлення обвинуваченого до вчиненого, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді штрафу, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Згідно обвинувального акта і реєстру матеріалів кримінальним правопорушенням розмір шкоди, завданої кримінальним проступком – не встановлено, цивільний позов не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні. 
13 березня 2026 року ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від (справа №678/332/26, провадження №1-кс-678-164/26) застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., строком по 08.05.2026 року включно.
Враховуючи, що строк обраного запобіжного заходу вже закінчився, враховуючи поведінку обвинуваченого, суд приходить до переконання, що не має необхідності обирати запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. 
У формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, викладено ті обставини, які зазначені у обвинувальному акті, адже їх повністю і беззаперечно визнав обвинувачений. 
Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-94, 107-108, 110, 337, 349, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 620 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 540 гривень.
Цивільний позов не заявлявся.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати. 
Речовий доказ – автомобіль марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , вважати повернутим за належністю.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 
Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Летичів. стг/21081100, Код за ЄДРПОУ: 37971775; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), р/р UA948999980313030106000022663, Код класифікації доходів бюджету: 21081100

Суддя:    підпис      ОСОБА_1 

Суддя:          ОСОБА_1