Київський районний суд м. Полтави 

Справа № 552/2409/26 
Провадження №2/552/2143/26
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м у к р а ї н и

29.05.2026 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,
секретар судового засідання - Хрипунова Т.В.,

учасники справи та їхні представники:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайфселл»,
представник відповідача - Дементович Микола Іванович,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» про захист прав споживача, відшкодування моральної шкоди, 
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача ТОВ «Лайфселл» про захист прав споживача, відшкодування моральної шкоди.
В позовній заяві позивач посилався на те, що 24 березня 2026 року відповідач безпідставно припинив надавати послуги зв`язку та інтернету за номером телефону: НОМЕР_1 .
Зазначає, що у зв`язку із припиненням надання послуг зв`язку він звернувся за номером 5433, за яким оператор повідомив, що у позивача виникла заборгованість у сумі 120 грн, а тому послуги зв`язку було припинено. Позивачем було повідомлено оператора, що будь-якими додатковими послугами він не користувався, а тому припинення послуг зв`язку через заборгованість у сумі 240 грн є незаконним. Відповідач повідомив позивача що йому необхідно сплатити 240 грн, оскільки за інших умов послуги зв`язку та інтернету не можуть бути поновлені.
Вказував, що він був змушений сплатити відповідачу 240 грн не існуючого боргу.
Згідно з умовами тарифу відповідача, 15 березня 2026 року було сплачено 240 грн за послуги зв`язку і інтернету. Тарифний план включає 2000 хвилин на усі номери по Україні та країнах ЄС. Наступна оплата - 12 квітня 2026 року.
Після сплати позивачем 240 грн, відповідач так і не відновив йому послуги зв`язку та інтернету.
Діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях через неможливість користуватися послугами зв`язку в умовах воєнного стану, втратою душевного спокою, постійним перебуванням у роздратованому стані, погіршенням відносин з оточуючими людьми, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, необхідності у додаткових зусиллях для організації його життя.
Тому позивач просив суд визнати дії відповідача протиправними, що полягають у безпідставному припиненні послуг зв`язку та нарахування боргу, стягнути з відповідача на його користь 240 грн вимушеної сплати за не існуючий борг та 20000 грн моральної шкоди.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 30 березня 2026 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач ТОВ «Лайфселл» надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив.
У відзиві зазначив, що ні 24 березня 2026 року, ні в подальшому відповідач не припиняв та жодним чином не обмежував надання електронних комунікаційних послуг за номером телефону позивача НОМЕР_1 .
Також відповідач заперечує факт нарахування боргу як причини припинення надання послуг. Надана відповідачем інформація з системи «Iguana» не містить жодних даних про дзвінок позивача упродовж 24 березня 2026 року на номер 5433 (інформаційно-консультаційний центр відповідача). Отже, позивач до відповідача не телефонував, ні з яким оператором відповідача не спілкувався, а відтак - ніхто позивачу ні про борг, ні про припинення послуг не повідомляв.
Вказував, що позивач будь-яких платежів на особовий рахунок свого номера 24 березня 2026 року не здійснював. Всього ж за поточний рік позивачем було сплачено три платежі по 240 грн за кожний (у розмірі вартості 4-тижневого пакету послуг за номером 380(99)6542975). Останній платіж мав місце 15.03.2026 року на суму 240 грн. Саме за такий платіж позивачу було надано 4-тижневий пакет послуг за акційним тарифним планом «Вільний Лайф» на період до 11.04.2026 року включно. Саме в рахунок такого пакету послуг позивач безперешкодно отримував послуги 24-25.03.2026 року та надалі.
Позивач стверджує, що сплатив відповідачу 24 березня 2026 року 240 грн, проте із наданих ним суду доказів дане не підтверджується. Із наданого позивачем скріншоту з мобільного застосунку відповідача вбачається, що його витрати в березні 2026 року склали 240 грн, і ці витрати - вартість пакету послуг, які були сплачені позивачем ще 15.03.2026 року. Якби позивач дійсно сплатив 24.03.2026 року другий «березневий» платіж на 240 грн, то в мобільному застосунку містилося б значення «480.00», а не «240.00». Також наданий позивачем скріншот з додатку «Приват24» не містить дати, місяця та року вказаного платежу, що жодним чином не підтверджує його доводи.
Зазначав, що з боку відповідача не мало місця порушення прав позивача як споживача. Відтак, відсутність порушення прав позивача унеможливлює задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди в принципі. Крім того, унеможливлює задоволення позовних вимог в цій частині також повна бездоказовість тверджень позивача про завдання йому моральної шкоди.
На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач ОСОБА_1 у відповіді на відзив вказував, що в рамках його тарифного плану «вільний Лайф», відповідач зобов`язаний надати послуги зв`язку 2000 безкоштовних хвилин на всі номери у країни ЄС. 24 березня 2026 року позивач здійснив телефонний дзвінок до матері в Ірландію. Після двох хвилин розмови, відповідач припинив послуги зв`язку, змусивши заплатити 240 грн. За дві хвилини телефонної розмови відповідач нарахував йому борг у сумі 120 грн. Згідно з умовами тарифу відповідача «вільний Лайф», який дає право на безкоштовні 2000 хвилин у країни ЄС, 15 березня 2026 року позивачем було сплачено 240 грн. Але відповідач не надав цю послугу, натомість, нарахував борг у сумі 120 грн, та позбавив можливості позивача здійснювати телефонні дзвінки у Ірландію, до матері. Таким чином 24 березня 2026 року відповідач безпідставно припинив надавати послуги зв`язку та інтернету за номером телефону позивача. 
Вказував, що діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях через неможливість користуватися послугами зв`язку в умовах воєнного стану, втратою душевного спокою, постійним перебуванням у роздратованому стані, оскільки він не має телефонного зв`язку із матір`ю.
Тому, ОСОБА_1 просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач наголосив, що твердження позивача щодо обов`язку відповідача надати позивачу 2000 хвилин для дзвінків у країни ЄС є неправдивим. Вказує, що позивач обслуговується на умовах акційного тарифного плану «Вільний Лайф», опис та умови якого розміщені на веб-сторінці офіційного веб-сайту. За вказаним тарифним планом надаються послуги голосової телефонії в обсязі «Безліміт на lifecell», «1000 хв + 1000 хв на всі номери по Україні (окрім lifecell) за своєчасну оплату тарифу». Інформація про надання 2000 хвилин для дзвінків у країни ЄС відсутня. Також на веб-сторінці розміщена інформація щодо сервісу «Роумінг як вдома» в підрозділі «Послуги в країнах ЄС» розділу «Повні умові». Зазначав, що зміст сервісу «Роумінг як вдома» полягає в тому, що дзвінки (вихідні на українські номери та на номери країни перебування) у ЄС тарифікуються так само, як і на номери інших операторів по Україні. Дзвінки ж українського абонента, який перебуває на території України і телефонує зі свого номера на абонентський номер в іншій країні, не є роумінгом, а є міжнародними дзвінками, дзвінками за межі України. Вказував, що з номера позивача 24 березня 2026 року дійсно було здійснено дзвінок до Ірландії тривалістю 2 хв, проте, з певних міркувань технічного характеру, тимчасово були зняті обмеження на здійснення міжнародних дзвінків для абонентів, які здійснювати міжнародні дзвінки за звичайних умов не могли. Зазначене зняття обмеження дало змогу здійснити позивачу разовий дзвінок до Ірландії. Стандартна вартість такого дзвінка становить 120 грн, що було відображено в особистому кабінеті позивача. Водночас, такі 120 грн не стали боргом для позивача, не призвели до його додаткових витрат, платежів, а так само - не спричинили припинення або обмеження надання послуг за номером позивача. Отже, наведені позивачем у відповіді на відзив аргументи не спростовують твердження про відсутність з боку відповідача порушень прав позивача.

У додаткових поясненнях по справі позивач наголосив, що згідно рекламної інформації відповідача, в його тарифному плані нараховуються 2000 безкоштовних хвилин на всі номери у країни ЄС. При цьому, реклама відповідача не містить інформації, що такі 2000 хвилин у країни ЄС надаються тільки в Ірландії, а в Україні така послуга відповідачем не надається. Вважає, що його права як споживача порушені, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідач у додаткових поясненнях заперечив щодо доводів позивача, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях.
Інші заяви по суті справи або клопотання учасниками справи суду не подавалися.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є абонентом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл», абонентський номер мобільного телефону НОМЕР_1 .
Відповідно до скріншоту, залученого до матеріалів справи, за номером 380996542975 встановлено тариф «Вільний Лайф». Плата за тариф 240 грн.
15.03.2026 року ОСОБА_1 проведено оплату за послуги оператора мобільного зв`язку lifecell 240 грн та надано 4-тижневий пакет послуг на період до 11.04.2026 року включно.
За тарифним планом «Вільний Лайф» позивачу надано безліміт хвилин (в мережі lifecell) та 2000 хв на інші номери в Україні та всі номери у країні ЄС. 
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Оператори, провайдери надають споживачам послуги відповідно до Закону України «Про електронні комунікації», Закону України «Про захист прав споживачів», Правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2025 за № 761.
Законом України «Про захист прав споживачів» встановлено, що предметом правового регулювання вказаного Закону є правовідносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної".
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 107 Закону України «Про електронні комунікації» кінцеві користувачі послуг під час замовлення та/або отримання електронних комунікаційних послуг мають право на безоплатне отримання від постачальника електронних комунікаційних послуг вичерпної інформації щодо змісту, якості, вартості та порядку надання електронних комунікаційних послуг, у тому числі роздрібних послуг роумінгу в роумінговій зоні Україна - ЄС.
Відповідно до п. 69 Правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг кінцеві користувачі під час замовлення та/або отримання послуг мають право на вільний доступ до послуг, безоплатне отримання від постачальника послуг вичерпної інформації щодо змісту, якості, вартості та порядку надання послуг, вибір тарифу, тарифного плану, встановленого постачальником послуг, та отримання інформації про зміну тарифів на надання послуги, своєчасне та якісне одержання замовлених послуг на умовах, визначених договором про надання послуг, отримання від постачальника послуг наявних відомостей щодо наданих послуг у порядку, визначеному законодавством, в тому числі цими Правилами, отримання від постачальника послуг інформації про зміну умов надання послуги і тарифів на її надання.
Пунктами 2, 4 частини 1 статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», про порушення яких зазначає позивач, передбачено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.
Сторонами по справі визнається той факт, що 24.03.2026 року о 19:51 ОСОБА_1 здійснив дзвінок до Ірландії на номер телефону НОМЕР_2 тривалістю 2 хвилини, який було тарифіковано на суму 120 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Позивач вказує, що внаслідок нарахування йому боргу в розмірі 120 грн. було припинено надання послуг зв`язку, внаслідок чого він звернувся до оператора lifecell за номером 5433, який повідомив, про необхідність сплати 240 грн. для поновлення вказаних послуг.
На підтвердження своїх доводів, позивачем долучено знімок екрану про здійснені дзвінки за березень 2026 року, проте вказаний знімок містить інформацію про здійснені дзвінки лише до 21.03.2026 року включно, тоді як позивач вказує, що припинення послуг відбулося 24.03.2026 року (а.с. 5).
Разом з тим, з наданої відповідачем інформації з білінгової (розрахункової) системи «Iguana» вбачається, що позивач користувався послугами зв`язку та інтернету 24.03.2026 року та 25.03.2026 року, а також 09.04.2026 року, що прямо суперечить доводам позивача щодо припинення надання йому послуг відповідачем.
Посилаючись на телефонний дзвінок на номер 5433, під час якого було повідомлено про необхідність сплати боргу у розмірі 240 грн., позивач підтверджуючих доказів не надає.
Також позивач вказує про проведення ним оплати в розмірі 240 грн в рахунок погашення боргу з метою поновлення послуг зв`язку та інтернету, на підтвердження чого надає скріншот із застосунку «Приват24» (а.с. 4).
Проте суд до уваги не бере даний доказ, оскільки він не має достатніх ідентифікуючих ознак, насамперед дати проведення вказаного платежу, отримувача, призначення? тому неможливо встановити чи має вказаний доказ інформацію щодо предмета доказування.
Дослідженими матеріалами справи встановлено, що оскільки до умов тарифного плану «Вільний Лайф» не включено хвилини для дзвінків за кордон, відповідачем правомірно нараховано оплату за дзвінок позивача до Ірландії в розмірі 120 грн.
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, позивачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що відповідач вчинив протиправні дії, які полягають у припиненні в наданні послуг зв`язку, а також безпідставному нарахуванні боргу. Також позивачем не доведено факт сплати 240 грн. в рахунок погашення боргу.
Згідно із ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
При розгляді даної справи судом не встановлено порушення, невизнання чи оспорювання відповідачем прав позивача, а також протиправності у діях відповідача.
З урахуванням наведеного вище, встановивши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Під час розгляду справи судом не встановлено вчинення відповідачем неправомірних дій по відношенню до позивача.
Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягали б задоволенню у разі доведення факту порушення відповідачем прав ОСОБА_1 , як споживача, а також моральних страждань. Проте, такі обставини позивачем не доведені, а отже відсутні підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем неправомірність дій відповідача та порушення йог оправ як споживача, не доведено.
Більш того, доводи позивача про порушення його прав спростовуються наявними у справі доказами.
Тому заявлені позивачем позовні вимоги щодо визнання дій відповідача протиправними, стягнення коштів та моральної шкоди задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати у справі слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 259, 263 265 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» про захист прав споживача, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , проживаючий: АДРЕСА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайфселл», юридична адреса: м. Київ, вул. Солом`янська, 11А, код ЄДРПОУ 22859846.

Повне судове рішення виготовлено 29.05.2026 року.

Головуючий       О.А.Самсонова