Справа № 752/3478/22 
Провадження №: 1-кп/752/989/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.06.2026 року	м. Київ	

Голосіївський районний суд м. Києва у складі колегії: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участі секретаря ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12021100010002318 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Бердянського району, Запорізької області, громадянина України, має середню освіту, не одружений, не має на утриманні непрацездатних чи малолітніх осіб, без визначеного місця мешкання на території міста Києва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимий:
вироком ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.11.2018 року за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі (09.11.2018 року звільнений за відбуттям строку покарання);
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , 
захисника ОСОБА_10 , 
обвинуваченого ОСОБА_5 , 

встановила:
ОСОБА_5 27.09.2021 року приблизно о 03 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи неприязні відносини з ОСОБА_11 , та знаючи, що він проживає у самопобудованому приміщенні разом з ОСОБА_12 , що розташоване поблизу Української православної церкви монастиря « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_2 , направився до вказаної самобудови.
Надалі ОСОБА_5 , зайшовши в приміщення вказаної самобудови, побачив там ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , після чого умисно з метою протиправного заподіяння смерті останнім, дістав з кишені свого одягу ніж розкладного типу та, тримаючи його в правій руці, одразу наблизився до ОСОБА_13 , який сидів біля входу в самобудову, та наніс ним декілька цілеспрямованих ударів в область живота, предпліччя та шиї, внаслідок чого ОСОБА_12 впав на землю. В подальшому, відчувши небезпеку для свого життя, ОСОБА_12 виповз з самобудованого приміщення, спустився вниз по схилу та заховався за деревом, очікуючи коли ОСОБА_5 залишить вищевказане приміщення. ОСОБА_5 , в свою чергу, з метою закінчення свого злочинного умислу спрямованого на вбивство двох осіб, тримаючи в правій руці ніж розкладного типу, наблизився до ОСОБА_11 , який знаходився в кінці самобудови, та одразу наніс вказаним ножем останньому численні цілеспрямовані удари в область його голови, рук, грудної клітини та стегон. 
В свою чергу, ОСОБА_5 вважаючи, що досяг своєї злочинної мети та виконав усі дії, які, на його думку, були необхідні для доведення злочину до кінця, а саме щодо заподіяння смерті двох осіб ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , покинув місце вчинення злочину. 
Проте ОСОБА_5 не довів свої злочинні дії, які були направлені на умисне вбивство двох осіб, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_11 до кінця з причин, що не залежали від його волі у зв`язку із вчасно наданою медичною допомогою останнім. 
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_12 та ОСОБА_11 були спричинені наступні тілесні ушкодження:
потерпілому ОСОБА_12 - тяжке тілесне ушкодження, зокрема, проникаюче колото-різане поранення живота, та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров"я, а саме: непроникаючі колото-різані поранення грудної клітки зліва, шиї, лівого передпліччя та лівого ліктьового суглобу, які у своїй сукупності утворились за рахунок 5-ти кратної ударно дії предмета/предметів на кшталт ножа/ножів;
потерпілому ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження у виді колото-різаного проникаючого поранення грудей та живота зліва з пошкодженням лівого куполу діафрагми, великого чепця та заочеревинного простору, та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров"я: колото-різані рани тканин голови, непроникаючі поранення грудей, колото-різані рани лівого плеча та передпліччя, лівого стегна та лівої сідниці, які у своїй сукупності утворились внаслідок не менше 32-х травматичних дій гострим предметом/предметами.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 15 п. 1 ч.2 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство двох осіб, який не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі. 
Колегія суддів, враховуючи досліджені під час судового розгляду докази, прийшла до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених у вироку суду обставин.
Так, допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 вину не визнав. Показав, що 26.09.2021 року був біля храму з ОСОБА_14 , підійшли ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , забрали в нього рюкзак та пішли до місця свого проживання в самобудовах. Він пішов за ними, щоб забрати свій рюкзак. Біля самобудов на вулиці Сидорук накинувся на нього з сокирою, погрожував вбити, завдав удару по ребру, від чого лишився слід, він наніс йому два удари маленьким ножиком в область челюсті, відкинув сокиру вниз і Сидорук за нею пішов. В цей момент на нього налетів ОСОБА_15 і він йому наніс два удари ножем в область челюсті. Почали вилазити з самобудов інші люди, яких він не знає, він злякався і пішов звідти геть. ОСОБА_17 там не було. Він пішов приблизно о 1 год. ночі, потерпілі звернулись по допомогу десь о 3-4 год., що з ними відбулаось весь цей час - йому невідомо. Того дня він був тверезий, а потерпілі п"яні. Чому вони його оговорюють, не знає, можливо з метою приховати свої постійні неправомірні дії. До цього він їх і не знав та не мав з ними конфлітків. Про пошкодження не ребрі він казав, але на нього ніхто уваги не звернув. Під час слідчого експерименту слідча просила сказати про ніж, який потім нібито знайшли, хоча він йому не належить і при собі в нього був інший ніж. Також слідча просила сказати, що він спалив свою самобудову, хоча це не його житло і він його не палив.
Не дивлячись на такі показання обвинуваченого, колегія суддів, дослідивши зібрані у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ в даному провадженні з точки зору належності, допустимості, достовірності і в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшла висновку про доведеність вини ОСОБА_18 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених у вироку суду.
Так, вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч.2 ст. 115 КК України підтверджується логічними, послідовними показаннями потерпілих та свідка, які узгоджуються між собою та з іншими доказами у справі.
Так, колегією суддів було встановлено, що потерпілий ОСОБА_11 перебуває в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », у зв`язку з чим останньому через ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » неодноразово надсилались листи, в яких ОСОБА_19 було запропоновано взяти участь в засіданнях через підсистему ВКЗ або шляхом доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 , на що останній жодним чином не відреагував. У зв`язку з неможливістю допиту потерпілого, колегією суддів було досліджено та відтворено в ході судового розгляду відеозапис з допитом потерпілого ОСОБА_11 , який було проведено згідно вимог ст. 225 КПК України 10.02.2022 року слідчим суддею Голосіївського районного суду міста Києва (т. 3 а.с. 82-86). Потерпілий ОСОБА_11 показав, що багато чого він не пам"ятає, оскільки був в стані сп"яніння та отримав важкі поранення, проте вказав, що 26.09.2021 року по вулиці Полковника Затєвахіна у місті Києві в самопобудові він та його знайомі ОСОБА_12 і ОСОБА_20 відпочивали та вживали алкогольні напої, після чого до них прийшов ОСОБА_5 . Останній не висловлював жодних претензій, він пам"ятає як отримав від ОСОБА_5 два удари ножем в область живота, після яких він втратив свідомість, в подальшому вже прокинувся у лікарні. В той день він отримав численні колото-різані рани по ногах, обличчі та тілі, яких до 26.09.2021 року в нього не було. Показав, що в той день ОСОБА_21 не вживав з ними алкоголь, але він був випивший. Також зазначив, що з ОСОБА_5 у нього траплялись конфлікти та непорозуміння на побутовому рівні, які супроводжувались як словесно, так і «штовханиною». Того дня він ОСОБА_5 не провокував і тілесні ушкодження ОСОБА_5 не наносив.
Також, колегією суддів було встановлено, що місце перебування потерпілого ОСОБА_12 наразі невідомо, оскільки повістки за місцем його проживання повертаються без вручення, актуальних засобів зв`язку органом досудового розслідування не встановлено, і за останньою відомою інформацією прокурора ОСОБА_12 вважається таким, що самовільно залишив військову частину, а тому у зв`язку з неможливістю допиту потерпілого ОСОБА_12 , колегією суддів було досліджено та відтворено в ході судового розгляду відеозапис з допитом потерпілого ОСОБА_12 , який також був допитаний згідно вимог ст. 225 КПК України 10.02.2022 року слідчим суддею Голосіївського районного суду міста Києва (т. 3 а.с. 87-91). Зокрема, ОСОБА_12 показав, що 26.09.2021 року по вулиці Полковника Затєвахіна у місті Києві поблизу монастиря у вечірній час доби він пішов спати до самопобудови, у якій проживав, після чого його розбудив його знайомий та запропонував випити алкогольні напої в іншій самопобудові. Він зайшов до самопобудови, де були ОСОБА_11 та ОСОБА_20 , але алкоголь з ними не вживав, оскільки перед цим випив антибіотик. Вказав, що присів біля входу до самопобудови. В один момент до неї зайшов ОСОБА_22 , який раптом наніс йому першому удар, після якого він почав відмахуватися, отримав ще поранення, але він їх на той момент не відчув, а відчув, що тече кров, дуже злякався за своє життя та вискочив з самобудови і заховався внизу, щоб ОСОБА_5 його не «добив». Скільки було ударів - не пам`ятає, оскільки був у шоці, а також згасла свічка і було темно, але на ньому було багато порізів. Коли він сидів внизу, бачив як вийшов ОСОБА_20 , за ним ОСОБА_5 , при цьому сказав ОСОБА_20 іти в гору, а також дослівно: "Я подарував тобі життя, а ти нічого не бачив і нічого не чув». В подальшому бачив як ОСОБА_5 знов зайшов до самобудови, клацав запальничкою, він бачив спалахи. Вказав, що потім піднявся, пішов до охорони монастиря та попросив його викликати швидку медичну допомогу, повідомивши, що там залишився ще ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями. Поліцейський спитав у нього хто це зробив і він відповів, що ОСОБА_5 та показав, де він живе. Зазначив, що з ОСОБА_5 конфліктів не мав. Вказав, що його дуже здивувало, коли ОСОБА_5 зайшов в самопобудову, оскільки у ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_11 були погані стосунки і траплялись непорозуміння. Зі слів інших людей знає, що колись ОСОБА_23 «черканув» ОСОБА_5 в бік, а колись ОСОБА_5 намагався спалити ОСОБА_11 . 
У зв`язку зі смертю свідка ОСОБА_20 , колегією суддів було відтворено та досліджено запис судового засідання 07.06.2022 року під час якого в ході судового розгляду суддею ІНФОРМАЦІЯ_5 було допитано ОСОБА_20 (т. 3 а.с. 92-93). Згідно даних допиту вбачається, що ОСОБА_20 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, показав, що знає ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , оскільки проживав в самопобудові поруч з ними. Так, 26.09.2021 року ближче до вечора він разом з ОСОБА_11 розпивав алкогольні напої, а ОСОБА_12 не пив, оскільки був на таблетках. Нанесення тілесних ушкоджень не бачив, оскільки спав.
Вказані вище показання потерпілих та свідка вцілому узгоджуються між собою, зокрема, в частині того, що останні втрьох знаходились в самобудові і відпочивали, інших осіб в той вечір там не було, та відсутності конфлікту чи бійки між ними та обвинуваченим ОСОБА_5 до того моменту як останній прийшов до самобудови з ножем та почав наносити тілесні ушкодження потерпілим. Крім того, зазначені показання в повній мірі узгоджуються з даними, викладеними у протоколах слідчих експерементів за їх участі, які були проведені значно раніше у часі, ніж допити осіб в суді, що також свідчить про достовірність таких показань потерпілих та свідка вцілому.
Зокрема, згідно даних, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 18.01.2022 року з диском до нього, який був безпосередньо досліджений в судовому засіданні (т. 1 а.с. 55-60), слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у місті Києві за участю потерпілого ОСОБА_12 в присутності двох понятих було проведено слідчий експеримент за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого потерпілий ОСОБА_12 повідомив, що проживає у самопобудові разом із ОСОБА_20 з середини серпня 2021 року до події, яка відбулась. У самопобудові поруч проживав ОСОБА_11 26.09.2021 року протягом дня він перебував на території монастиря, за адресою: АДРЕСА_2 та бачив ОСОБА_5 . Приблизно о 21 годині 00 хвилин він перебував біля каплички та читав книгу, побачивши ОСОБА_5 запропонував перекурити, але останній відмовився, оскільки поспішав. Після чого пішов до своєї самопобудови та ліг спати. В подальшому він прокинувся та почув, що його кличуть та пішов до самопобудови ОСОБА_11 , де на той час був ОСОБА_20 та чоловік на прізвисько "шизік". ОСОБА_11 запропонував йому вжити "глод", але він відмовився, у зв`язку із вживанням антибіотиків. Зазначив, що на той момент ОСОБА_20 вже спав під стінкою, ОСОБА_11 був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Через деякий час до самопобудови зайшов ОСОБА_21 почав розмахувати ножем та наніс йому одразу один удар в область живота зліва. Вказав, що зрозумів, що в нього пішла кров, почав відбиватись, відштовхнув ОСОБА_5 , вибіг з самопобудови та скотився в яр. Далі він побачив як "шизік" вибіг з самопобудови та побіг наверх в бік дороги, потім вибіг з самопобудови ОСОБА_20 , після чого вийшов ОСОБА_5 , який сказав ОСОБА_24 : "Ты же понимаешь, что я подарил тебе жизнь, ты ничего не видел, уходи отсюда". Після чого, ОСОБА_20 пішов вверх до дороги, а ОСОБА_5 , в свою чергу, повернувся до самобудови та запалював декілька разів запальничку. Потім побачив як ОСОБА_5 вийшов з самопобудови та пішов в бік дороги. В подальшому, він виліз з яру та почав оглядатись, щоб ОСОБА_5 його не добив та направився в бік монастиря кликати на допомогу. Далі потерпілий зазначив, що працівники поліції показували йому багато фотокарток, серед яких він чітко впізнав ОСОБА_5 . З даних слідчого експерименту вбачається, що ОСОБА_12 спустився до самопобудов та вказав місце вчинення злочину; 
згідно даних, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 11.01.2022 року з диском до нього, який був безпосередньо досліджений в судовому засіданні (т. 1 а.с. 104-108), слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у місті Києві за участю потерпілого ОСОБА_11 в присутності двох понятих було проведено слідчий експеримент за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого ОСОБА_11 повідомив, що 27.09.2021 року він перебував за вказаною адресою у самопобудованому приміщенні разом з ОСОБА_20 . У самопобудованому приміщенні, яке розташоване поруч перебував ОСОБА_12 , який пізніше приєднався до нього та ОСОБА_20 ОСОБА_11 повідомив, що ввечері з ОСОБА_20 вживали багато алкогольних напоїв, після чого він почав засинати у самопобудові. В подальшому, приблизно вночі в самопобудову до нього, ОСОБА_20 та ОСОБА_12 ввірвався ОСОБА_5 та наніс йому два удари в область тулуба та грудної клітини або руки, точно вказати не зміг, оскільки на той момент був у сильному алкогольному сп`янінні, далі нічого не пам`ятає, оскільки отямився в реанімації. Далі потерпілий розповів, що йому стало відомо від ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_5 , ввірвавшись до самопобудови, наніс декілька ударів ОСОБА_12 , після чого він вибіг на вулицю та скотився в яр. Коли ОСОБА_5 пішов від самопобудови у невідомому напрямку, ОСОБА_12 пішов до охорони монастиря кликати на допомогу. Крім того, ОСОБА_11 зазначив, що йому відомо від ОСОБА_12 , що ОСОБА_5 декілька разів заходив до самопобудови, де він перебував.
Згідно даних, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 11.01.2022 року з диском до нього, який був безпосередньо досліджений в судовому засіданні (т. 1 а.с. 230-234), слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у місті Києві за участю свідка ОСОБА_20 в присутності двох понятих було проведено слідчий експеримент за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого ОСОБА_20 повідомив, що він проживав разом з ОСОБА_12 у самопобудові, а поруч у іншій самопобудові проживав ОСОБА_11 . Свідок ОСОБА_20 повідомив, що 26.09.2021 року ввечері він прийшов до самопобудови ОСОБА_11 у нетверезому стані, випив майже пляшку горілки. У самопобудові був ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з якими ОСОБА_20 продовжив вживати алкогольні напої. ОСОБА_20 повідомив, що в ніч з 26.09.2021 року на 27.09.2021 року він перебував у самопобудові разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , після чого заснув. Прокинувся, коли працівники поліції світили ліхтариком в очі, як він опинився у своїй самопобудові, він не пам`ятає. ОСОБА_20 вказує, що ОСОБА_5 знає протягом 2-х років. Також ОСОБА_20 зазначав, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 з ОСОБА_12 одразу склались неприязні відносини, але через що - він не знає. ОСОБА_20 повідомив, що ОСОБА_12 розповідав йому, що коли ОСОБА_20 заснув, то до самопобудови прийшов ОСОБА_5 та порізав ОСОБА_12 , який в подальшому виліз з самопобудови та скотився в яр і чекав, поки ОСОБА_5 піде. Далі ОСОБА_20 зазначає, що ОСОБА_12 повідомив йому, що ОСОБА_22 через деякий час вийшов з самопобудови та сказав ОСОБА_25 : «Я подарил тебе жизнь».
На переконання колегії суддів проведені слічі експеременти та складені за їх результатами протоколи в повній мірі відповідають вимогам ст. 240 КПК України, підстав визнавати їх недопустими не встановлено.
Крім того, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується: 
даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 27.09.2021 року з фототаблицею до нього (т. 1 а.с. 18-29), з яких вбачається, що слідчим СВ Голосіївського УП ГУНП у місті Києві в присутності двох понятих, було проведено огляд земельної ділянки, на якій знаходяться дві самопобудови на відстані 10 метрів від дороги, що веде до центрального входу в монастир, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Прохід до самопобудови здійснюється праворуч від дороги через насадження та кущі. Ділянка вкрита піском та травою, навколо самопобудови по всьому периметру розкидані предмети побуту та одяг. Самопобудови знаходяться один навпроти одного по ліву та праву сторони, вкриті ковдрами та ганчірками. Дані самопобудови знаходяться на схилі, який веде до місцевості. Схил під 50-60 градусів нахилу. Під час огляду було виявлено, що в самопобудові, що знаходиться праворуч наявні два матраци, дві подушки, які лежать на землі. Двері в самопобудові відсутні. Крім того, в середині наявні речі, одяг, постіль в речовині бурого кольору. На схилі, який знаходиться на відстані 2 метри від входу в самопобудову, на землі наявні плями речовини бурого кольору, що ведуть донизу з схилу. Під час огляду було вилучено: змиви речовини бурого кольору із землі біля схилу, фрагмент ковдри з речовиною бурого кольору, фрагмент подушки та наволочку. Дане вилучене майно поміщено до паперових конвертів; 
даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 27.09.2021 року з фототаблицею до нього (т. 1 а.с. 36-41), з яких вбачається, що слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у місті Києві в присутності двох понятих було проведено огляд ділянки місцевості, саме на яку вказав обвинувачений, що розташована на території Голосіївського Свято-покровського монастиря, в 6 метрах від паркану та 2 метрів від будівлі з дерева у купі поламаних цеглин та було виявлено предмет - ніж розкладний з рукояткою темно-коричневого кольору з двома болтами з хрестоподібним отвіром, 13 см у довжину, приблизно 4 см у ширину. Інша частина конструкції ножа сірого кольору включно з лезом. Під час огляду ніж складений. На поверхні всього ножа та рукоятки виявлені нашарування бурого кольору. Також з даних вбачається, що ніж було вилучено та поміщено до паперового конверту коричневого кольору. Слід вказати, що колегією суддів за участю сторін було безпосередньо досліджено речовий доказ, підстав вважати, що оглянутий ніж є відмінним від того, який було виявлено та вилучено під час огляду та в подальшому досліджено експертами - у суду немає; 
даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 27.09.2021 року з фототаблицею до нього (т. 1 а.с. 31-35), з яких вбачається, що слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у місті Києві в присутності двох понятих було проведено огляд земельної ділянки, на яку також вказав саме обвинувачений, яка знаходиться на відстані приблизно 300 метрів від центрального входу до монастиря, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . На даній земельній ділянці знаходяться будівельні блоки, які на момент огляду обгорілі. За даними блоками наявні рештки обгорілих палиць та вигорілої трави, радіус вигорання становить 2*4 метри. На місці пожежі знаходяться рештки побуту, одягу. На даній ділянці знаходиться самопобудова, яка була зроблена з палиць та покрита поліетиленом та ковдрами. На момент огляду залишились обгорілі палиці, які тримали вказану конструкцію;
даними, що містяться в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.09.2021 року (т. 1 а.с. 235-238), з яких вбачається, що згідно з ст. 208 КПК України ОСОБА_5 було затримано 27.09.2021 року о 05 год. 00 хв., після чого в присутності двох понятих старший слідчий СВ Голосіївського УП ГУНП у м.Києві здійснив обшук ОСОБА_5 , під час якого було встановлено, що він одягнений в кросівки, штани спортивні сірого кольору, кофту спортивну синього кольору, куртку балонову синього кольору, кепку синього кольору. На пальцях правої руки виявлено сліди бурого кольору. На верхньому одязі (штани, куртка) виявлено сліди речовини бурого кольору. Під час обшуку в кармані куртки виявлено мобільний телефон «Sony» білого кольору. При собі ОСОБА_5 має наплічний рюкзак чорного кольору. Під час обшуку вилучено: штани, куртку, мобільний телефон «Sony»; 
даними квитанції тестування на алкоголь за допомогою приладу DRAGER Alcotest-6820 (т. 2 а.с. 7), відповідно до якого ОСОБА_5 27.09.2021 року перебував у стані алкогольного сп?яніння;
даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.09.2021 року з довідкою до нього (т. 1 а.с. 51-54), з яких вбачається, що  ОСОБА_12 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність згідно зі статтею 384 КК України, впізнав за рисами обличчя, формою носа, голови, губ, зачіски та вух на фото під номером два -  ОСОБА_5 як особу, яка 27.09.2021 року приблизно о 03 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , спричинила йому тілесні ушкодження; 
даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.11.2021 року з довідкою до нього (т. 1 а.с. 100-103), з яких вбачається, що  ОСОБА_11 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність згідно зі статтею 384 КК України, впізнав за загальними рисами обличчя, а саме: формою вух, довжиною носа, шрамом над губою та лисиною на фото під номером три -  ОСОБА_5 як особу, яка в ніч з 26.09.2021 року на 27.09.2021 року нанесла удар від якого він втратив свідомість.
Також вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України підтверджується: 
даними, що містяться в карті виїзду ШМД №3036/3 від 27.09.2021 року (т. 1 а.с. 83), з яких вбачається, що ОСОБА_12 бригадою швидкої медичної допомоги поставлено попередній діагноз: «Колото-різані рани лівого передпліччя та лівого ліктьового суглоба. Проникаючи колото-різана рана живота. Підозра на алкогольне сп`яніння». З даних також вбачається, що зі слів ОСОБА_12 останній з другом зловживав алкогольними напоями, коли на них напав ОСОБА_26 з ножем та наніс тілесні ушкодження;
даними, що містяться в довідці ІНФОРМАЦІЯ_6 №17 від 27.09.2021 року №1332/1212 (т. 1 а.с. 69), з яких вбачається, що ОСОБА_12 поступив до лікарні з діагнозом: проникаюче поранення живота зліва. Колото-різана рана шиї справа. Колото-різані рани лівого передпліччя. Проведено оперативне втручання: лапаротомія ревізія. На час запиту стан хворого важкий. Хворий у свідомості, знаходиться у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії;
даними, що містяться у висновку експерта ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_27 №042-1738-2021 від 04.01.2022 року (т. 1 а.с. 74-80), відповідно до яких, під час первинно відомого звернення 27.09.2021 року о 03.48 по медичну допомогу у ОСОБА_12 (з урахуванням проведених у подальшому інструментальних досліджень/обстежень та оперативних втручань) клінічними лікарями були виявлені наступні тілесні ушкодження: а) проникаюче колото-різане поранення живота: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана, довжиною близько 5 см) на передній черевній стінці зліва (у середньому квадранті живота), від якої йде рановий канал латерально через серединну лінію вправо, проникає у черевну порожнину, з ушкодженням парієнтальної очеревини (рана близько 1см); б) непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана довжиною близько 1 см), на передній поверхні в проекції 4-го міжребер`я, дном якої є - підшкірно-жирова клітковина; в) непроникаюче колото-різане поранення шиї справа: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана розміром 4,0x0,5 см), в правій підщелепній ділянці, дном якої є - підшкірно-жирова клітковина; г) непроникаюче колото-різане поранення лівого передпліччя: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана розміром 3,0x0,5 см), в нижній третині; д) непроникаюче колото-різане поранення лівого ліктьового суглобу: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана розміром 3,0x0,5 см), на медіальній (внутрішній) поверхні. Характер та відома морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вищевказані поранення утворилися за рахунок 5-кратної ударної дії предмету/предметів, якому/яким притаманні колюче-ріжучі властивості (на кшталт ножа/ножів) та можуть бути спричинені у строк та при обставинах, вказаних у описовій частині даної Постанови, тобто 27.09.2021 року. Критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості тілесного ушкодження, вказаного у п. а - є критерій небезпеки для життя, а тому, відповідно п.п. 2.1/а, 2.1.2 та 2.1.3/к «Правил» виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Відновлення анатомічної цілісності та функції травмованих ділянок по місцю утворення ран будь-якої етіології спостерігається у строк понад 6 але не менш ніж 21 добу, тобто, цей строк відображає тривалість розладу здоров`я, як судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості.За таких обставин, є підстави стверджувати, що вказані у п. п. п. п. б)- д) тілесні ушкодження, як у сукупності, так і ізольовано одне від одного відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно п. п. 4.6 та 2.3.3 "Правил";
даними, що містяться в карті виїзду ШМД №3613-2 від 27.09.2021 року (т. 1 а.с. 119), з яких вбачається, що ОСОБА_11 бригадою швидкої медичної допомоги поставлено попередній діагноз: «Політравма: множинні різані рани тіла. Підозра на вживання алкоголю». З даних також вбачається, що зі слів охоронця, який викликав бригаду ШМД, після вживання спиртних напоїв двох потерпілих невідомий порізав ножем. Один з потерпілих попросив охоронця викликати бригаду ШМД;
даними, що містяться в довідці ІНФОРМАЦІЯ_6 №17 від 27.09.2021 року №1333/1212 (т. 1 а.с. 117), з яких вбачається, що ОСОБА_11 поступив до лікарні з діагнозом: множинні колото-різані рани голови. Множинні колото-різані рани лівої верхньої кінцівки. Множинні ножові поранення тіла: ТАР зліва. Проникаючі поранення грудної клітки (одне), не проникаючі поранення грудної клітки (два). Поранення зачеревного простору (два). Множинні колото-різані рани лівого стегна та ягодиці. Станом на 27.09.2021 року стан хворого вкрай важкий. Хворий на ШВЛ;
даними, що містяться у висновку експерта ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_28 № 042-1739-2021 від 20.12.2021 року (т. 1 а.с. 122-126), відповідно до яких, при судово-медичній експертизі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , встановлено, що на момент надходження до стаціонару 27.09.2021 року о 05:30 у нього мали місце наступні тілесні ушкодження: множинні колото-різані рани голови - 11, колото-різане проникаюче, торакоабдомінальне поранення грудей зліва з ушкодження лівого куполу діафрагми, великого чепця, та заочеревинного простору з явищами лівобічного пневмотораксу та гемоперитонеуму, два непроникаючі поранення грудей, множинні колото-різані рани лівого плеча та передпліччя - 7 з поранення лівої плечової артерії, множинні колото-різані рани лівого стегна та лівої сідниці - 11. Вказані ушкодження спричинені гострим предметом (предметами), могли утворитись 27.09.2021 року внаслідок не менш 32-х травматичних дій та відносяться: колото-різані рани м`яких тканин голови, непроникаючі поранення грудей; колото-різані рани лівого плеча та передпліччя, лівого стегна та лівої сідниці - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Поранення лівої плечової артерії - до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя) згідно з п. 2.1.3.п. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Колото-різане проникаюче поранення грудей та живота зліва з пошкодження лівого куполу діафрагми, великого чепця, та заочеревинного простору - до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя), згідно з п. 2.1.3й, к. вищевказаних «Правил»; згідно даних висновку додаткової судово-медичної експертизи № 042-1226-2025 від 1.09.2025 року (т. 6 а.с. 114-118), призначеної ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 31.07.2025 року (т. 6 а.с. 100-101) виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження згідно первинної експертизи могли утовритись способом, який був частково (таймер запису 6:58-7:04, 7:22) відтворений під час проведення слідчого експерименту за участі потерпілоо ОСОБА_11 , частково відображений (таймер запису 6:19) під час проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 , а також і даними, викладеними у медичні документації потерпілого ОСОБА_11 , яка за клопотанням сторони захисту була вилучена та безпосередньо досліджена в суді. Слід вказати, що у колегії суддів відсутні підстави вважати, що викладена у медичній документації інформація щодо отриманих потерпілим тілесних ушкоджень не відповідає тілесних ушкодженням, описаним судово медичним експертом.
Вказані документи та висновки в повній мірі узгоджуються з показаннями потерпілих та свідка, вказаними вище у вироку суду, та у своїй сукупності підтверджують факт заподіяння ОСОБА_5 вказаних у вироку суду тілесних ушкоджень обом потерпілим за обставин та у спосіб, викладених як в обвинувальному акті від 28.06.2024 року (т. 5 а.с. 1-7), так і вироку суду.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується даними, що містяться у висновках експертів № 081-400-2021 та № 081-399-2021від 10.12.2021 року з додатком до нього таблицею (т. 1 а.с. 140-144, 148-153), з яких вбачається, що кров ОСОБА_12 , відноситься до групи А (II), що по судово-медичній класифікації відповідає групі А з ізогемаглютиніном анти-В. Кров гр. ОСОБА_11 , відноситься до групи А (II), що по судово-медичній класифікації відповідає групі А з ізогемаглютиніном анти-В. В бурих плямах на куртці (об.№№2,3,5,6), спортивних штанах в об. №№1,4,5,10,13,14, вилучених під час затримання підозрюваного ОСОБА_5 , виявлена кров людини. Ця кров могла походити як від потерпілого ОСОБА_12 , так і від потерпілого ОСОБА_11 ; 
даними, що містяться у висновках експертів ІНФОРМАЦІЯ_7 № 081-408-2021 від 10.12.2021 року, № 081-407-2021 від 07.12.2021 року, № 081-410-2021 від 15.12.2021 року з додатками до них (т.1 а.с. 157-161, а.с. 173-177, а.с. 181-184), з яких вбачається, що на наданій на експертизу наволочці (об.№№1-7), фрагментах тканин (об. №№1-3, об. 1), які вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові в об.№№1-6 виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові як окремо від потерпілого гр. ОСОБА_11 або потерпілого гр. ОСОБА_12 , так і від цих двох осіб разом; 
даними, що містяться у висновку експерта ІНФОРМАЦІЯ_7 № 091-358-2021 від 12.01.2022 року з додатком до нього таблицею (т. 1 а.с. 202-207), з яких вбачається, що при судово-цитологічному дослідженні складного ножа (об. 1-6) знайдені кров, клітини одношарового циліндричного епітелію та клітини одношарового плаского епітелію, особи чоловічої генетичної статі, а також мікрофрагменти жирової тканини людини, статева належність якої не встановлена через відсутність ядер клітин. При встановлені групової належності слідів в об. 1-6 виявлені антиген А та ізогемагглютинін анти-В ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження слідів від потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .
Крім вказаного вище, на переконання суду винуватість ОСОБА_5 доводиться і даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 27.09.2021 року з диском до нього, який був безпосередньо досліджений в судовому засіданні (т. 2 а.с. 1-5), з яких вбачається, що слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у місті Києві за участю обвинуваченого ОСОБА_5 в присутності двох понятих та захисника було проведено слідчий експеримент за адресою: АДРЕСА_2 . В ході слідчого експерименту ОСОБА_5 повідомив, що 27.09.2021 року приблизно о 03 год. 00 хв. він прийшов за адресою: АДРЕСА_2 , до самопобудови, де проживають ОСОБА_29 та ОСОБА_23 («Андатра»). ОСОБА_5 розповів, що в той день був в стані алкогольного сп`яніння та прийшов до них вночі у зв`язку з тим, що підозрював що вони викрали його рюкзак з документами. Підійшовши до халабуди ОСОБА_5 повідомив, що на нього вибіг ОСОБА_29 , який тримав у руках сокиру при цьому кажучи, що буде рубати на шматки ОСОБА_5 . Обвинувачений повідомив, що дістав з карману своєї куртки розкладний ніж з руків`ям кольору схожим на слонову кістку. З даних вбачається, що ОСОБА_5 , тримаючи розкладний ніж у правій руці, повідомив, що наніс ОСОБА_30 два удари в бік з лівої сторони тулуба. Після цього, ОСОБА_5 повідомив, що на нього з самопобудови вибіг ОСОБА_23 на прізвисько « ОСОБА_31 », якому ОСОБА_5 наніс два удари вищевказаним ножем в область підборіддя. Механізм нанесення ударів знизу вверх. ОСОБА_5 вказав, що прийшов поговорити з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , а потім почав захищатись. Після чого, ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_29 після ударів ножем скотився з гірки в яр, а ОСОБА_32 («Андатра») - впав біля самопобудови. Вказав, що потім пішов до свого житла та підпалив його, оскільки не хотів, щоб хтось дізнався, що він там був. Далі ОСОБА_5 повідомив, що йшов доріжкою вздовж паркану, піднявся на гору та через стіну на територію Голосіївської пустині кинув ніж, який дістав з кишені своєї куртки та яким наносив удари. В подальшому ОСОБА_5 показав на статисті, який механізм нанесення ударів був ОСОБА_12 та ОСОБА_33 .
Вказані вище дані, як і показання обвинуваченого в суді підтверджують мотив та мету ОСОБА_5 , а саме умисне вбивство двох осб.
Колегія суддів зазначає, що згідно роз`яснень, що містяться в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 № 2 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи", замах на умисне вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).
При замаху на умисне вбивство не може бути непрямого умислу (коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання) та не може бути неконкретизованого умислу (коли особа завдаючи іншій особі тілесні ушкодження, свідомо припускає настання будь-яких наслідків, у тому числі смерті), а отже настання смерті потерпілих повинно охоплюватись прямим конкретизованим умислом винного. 
Верховний суд неодноразово наголошував, що визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу вчиненого злочину і виявлення його елементів та всіх обставин справи. 
На переконання колегії суддів наявність умислу на замах на вбивство встановлюється виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, необхідно враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілих, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Про наявність форми вини, мотивів злочину, змісту суб`єктивної сторони вчиненого злочину, що у своїй сукупності вказує на єдиний прямий умисел, спрямований на заподіяння смерті двом потерпілим свідчить аналіз досліджених вищевказаних доказів у справі. 
Крім того, під час слідчого експеремента обвинувачений добровільно розповідав про обставини, які мали місце між ним та потерпілими, не заперечував факт заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень 27.09.2021 року о 3 год. ножем, який він мав при собі, та який в подальшому він викинув, про що самостійно повідомив орган досудового розслідування в ході даної слідчої дії. Слід відмітити, що ніж було виявлено та вилучено саме в місці вказаному обвинуваченим і останній містить на собі сліди крові, які належать потерпілим. Так само обвинувачений самостійно без будь-яких підказок чи тиску повідомив про місце свого проживання та мету знищення ним своєї самобудови, а саме з метою знищення будь-яких слідів свого перебування поруч з місцем вчинення злочину та подальшого зникнення з даного місця. Вказане, на переконання суду, також підтверджує той факт, що ОСОБА_5 був переконаний у доведенні свого умислу на вбивство двох осіб до кінця.
Показання обвинуваченого в частині того, що він був тверезий, захищався, а також кількості нанесених потерпілим тілесних ушкоджень в повній мірі спростовані наведеними вище доказами і є виключно версією захисту ОСОБА_18 , направленою на уникнення від відповідальності. Слід вказати, що топор, про який вказував обвинувачений в ході досудового розслідування та суду, на місці вчинення злочину чи поруч з ним ні працівниками поліції, ні пошуковою собакою виявлено не було. Так само не було виявлено і жодних ушкоджень на ОСОБА_5 . Натомість було встановлено стан сильного алкогольного сп"яніння обвинувачнеого в момент затримання незадовго після вчинення ним злочину.
Судом не встановлено достатніх та обгрунтованих причин для оговору потерпілими, зокрема ОСОБА_12 , обвинуваченого, не були наведені такі причини і стороною захисту. Колегією суддів встановлено, що в самопобудові було троє осіб ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_20 , проте обвинувачений вибірково та послідовно, а отже умисно та свідомо почав наносити удари ножем в область життєво важливих органів спочатку ОСОБА_12 , а потім вже ОСОБА_11 , хоча неприязних відносин у ОСОБА_5 не було ані з ОСОБА_12 , ані зі свідком ОСОБА_20 , що свідчить про єдиний злочинний намір ОСОБА_5 , який конкретно був спрямований на позбавлення життя саме двох осіб ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а не лише ОСОБА_11 чи всіх трьох осіб, що перебували у самопобудові, враховуючи і те, що після вчинення злочину ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_17 як до особи, до якої він не застосовував будь-яких протиправних дій та прямо заявив про «подароване йому життя», що також опосередковано свідчить про наявність єдиного прямого умислу ОСОБА_5 на позбавлення життя ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . 
Потерпілі з першого моменту, вказували про те, що тілесні ушкодження ножем були нанесені їм саме ОСОБА_5 , про що свідчать, зокрема, і дані викладені у картах виїзду швидкої допомоги. Показання потерпілих протягом всього часу є логічними і послідовними, такими, що узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами. Натомість показання ОСОБА_5 , зокрема, в частині обставин спричинення тілесних ушкоджень постійно змінюються. Так, в ході досудового розслідування обвинувачений вказував, що наніс ОСОБА_12 два тілесних ушкодження в область тулуба, в суді останній вказав про спричинення ним потерпілому ударів в область челюсті (при цьому у ОСОБА_12 не було виявлено тілесних ушкоджень в даній ділянці тіла). В ході проведення слідчого експеримента ОСОБА_5 стверджував про те, що після отримання удару ОСОБА_12 скотився в яр, а в суді обвинувачений вказав, що ОСОБА_12 пішов в яр шукати сокирку. Також в суді ОСОБА_5 вказав, що під час конфлікту між ним та потерпілими біля самобудов було багато інших невідомих йому осіб, хоча вказане спростовано як самим обвинуваченим в ході проведення з ним слідчого експеременту, так і потерпілими та свідком ОСОБА_34 як в ході досудового розслідування, так і в суді. 
Крім того, в ході досудового розслідування ОСОБА_5 не заперечував факт спричинення потерпілим тілесних ушкоджень ножем, який було в подальшому виявлено і вилучено у місці, на яке вказав обвинувачений, а в суді останній змінив свої показання, вказавши, що цей ніж ніколи не бачив і мав при собі зовсім інший ніж. Разом з тим, згідно з протоколом затримання у ОСОБА_18 ніж не вилучався. Натомість у останнього було вилучено чорний рюкзав, хоча знову ж таки в суді обвинувачений повідомив, що рюкзав, який ніби то в нього забрали потерпілі, він з місця вчинення злочину не забирав. Судом не встановлено та стороною захисту не наведено фактів застосування до обвинуваченого під час досудового розслідування незаконних методів слідства, у зв"язку з чим такі показання ОСОБА_5 , як було вказано вище, є виключно його намаганням уникнути кримінальної відповідальності за скоєння особливо тяжкого злочину.
Слід вказати, що факт попередньо підготовленого знаряддя злочину - ножа, із яким обвинувачений прибув до самопобудови та без будь-яких розмов чи пояснень одразу почав послідовно наносити удари як ОСОБА_12 , так і ОСОБА_11 , що підтверджується показаннями обох потерпілих, також доводить єдиний прямий умисел на вбивство двох осіб у ОСОБА_5 . Про наявність такого умислу вказують і кількість, характер та локалізація нанесених тілесних ушкоджень потерпілим. 
Колегія суддів також звертає увагу на поведінку ОСОБА_5 після вчинення злочину, а саме на те, що останній, враховуючи те, що місце вчинення злочину знаходиться біля монастиря, після вчинення злочину не пішов просити у сторонніх людей допомоги, а натомість, як вказано вище у вироку, пішов першочергово ховати знаряддя вчинення злочину та фактично знищувати свою домівку, де є його відбитки, сліди проживання. Вказане також свідчить про прямий умисел ОСОБА_5 на вчинення інкримінованого злочину.
Твердження сторони захисту про те, що медична документація, на підставі якої було отримано висновки експерта стороні захисту не відкривались, а отже отримані на підставі такої документації висновки експерта є недопустимими доказами, колегія суддів відхиляє. Так, слід вказати, що відповідно до правового висновку ІНФОРМАЦІЯ_9 (постанова від 27 січня 2020 року №754/14281/17) відсутність у матеріалах кримінального провадження медичних документів, на підставі яких сформовано висновок експерта, не відкриття цих документів стороні захисту на стадії виконання ст. 290 КПК не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а отже автоматично не тягне за собою визнання висновку експерта недопустимим доказом.
У цій же постанові ІНФОРМАЦІЯ_10 зазначила про те, що якщо стороною обвинувачення використано висновок експерта на підтвердження винуватості особи, саме цей висновок з детальним аналізом медичної документації має бути відкритий стороні захисту при виконанні вимог ст. 290 КПК України.
Зважаючи на статті 22, 290 КПК України у їх взаємозв`язку, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону може бути не відкриття слідчими органами стороні захисту саме висновку експерта, що потягне за собою визнання його недопустимим доказом на підставі ст. 87 цього Кодексу.
З висновків експертів вбачається, що експертами було здійснено аналіз медичної документації та відповідно висновки експертів надавались стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, а отже, у колегії суддів не має підстав визнати вказані висновки експертів недопустимими доказами. 
Крім того, слід вказати, що колегія суддів задовольнила клопотання сторони захисту та надала тимчасовий доступ до медичної документації, після чого дослідила її під час судового рзгляду.
Вказівка захисника на те, що надані вказаним вище судово-медичним експертам медичні документи потерпілих були отримані стороною обвинувачення з порушенням вимог закону, і це також є підставою для визнання наведених висновків експериз недопустимими також є безпідставними, оскільки вказані документи були отримання з дотриманням вимог КПК (т. 1 а.с. 61-68, 109-116). 
Колегія суддів погоджується з позицією сторони захисту про те, що під час проведення додаткової судово-медичної експертизи (т. 6 а.с. 113-118) експертом були допущені ряд помилок, зокрема, останнім при наданні відповіді на другу частину поставленого судом питання, було взято до уваги обвинувальний акт від 21.02.2022 року, замість обвинувального акту від 28.06.2024 року. У зв"язку з викладеним колегія суддів не бере до уваги відповідь експерта в частині того, що викладений експертом спосіб виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_11 відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті від 21.02.2022 року. Разом з тим, колегія суддів в інший частині покладає даний висновок експерта в основу обвинувачення, оскільки допущені технічні помилки не свідчать про недопустимість вказаного доказу. Колегія суддів звертає увагу і на те, що спосіб та обставини спричинення тілесних ушкоджень, в тому числі потерпілому ОСОБА_11 , в обох обвинувальних актах є однаковими, підставою для повернення обвинувального акту були відсутність у формулюванні обвинувачення мотиву вчинення злочину та недоліки при викладенні змісту суб"єктивної сторони вчиненого злочину. Колегія суддів під час дослідження всіх доказів у їх сукупності, зокрема, показань потерпілих та свідків під час допиту слідчим суддею, при проведенні за їх участі слідчих дій, вважає, що останні в повній мірі узгоджуються з висновками судово-медичних експертиз як первинних, так і додаткової в частині виявлених у потерпілих тілесних ушкоджень та способу і механізму їх спричинення. Вказане у своїй сукупності дає змогу колегії суддів зробити висновок про те, що вказані тілесні ушкодження потерпілим були заподіяні обвинуваченим ОСОБА_5 саме за обставин, викладених у вироку суду. 
Крім того, колегія суддів вважає безпідставними вказівки захисника на порушення порядку передання всіх матеріалів кримінального провадження суду після повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків та надходження нового обвинувального акту до суду. На переконання суду було дотримано вимоги ст. 35 КПК України, із врахуванням того, що порядок розподілу справ в ІНФОРМАЦІЯ_11 , зокрема, щодо передачі справ раніше визначеному складу суду, визначений Засадами Голосіївського районного суду м. Києва, затверджених зборами суддів Голосіївського районного суду м.Києва від 22.12.2015 року із подальшими змінами та доповненнями, які узгоджуються як з вимогами Положення про АСДС, так і з вимогами кримінально процесуального законодавства. Крім того, в подальшому суду на відповідний запит були направлені всі матеріали кримінального провадження, які попередньо помилково не були долучені прокурором до нового обвинувального акту (т. 5 а.с. 20-21, 88, 93, 110).
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що покладені в основу вироку суду докази вказані у вироку вище в повній мірі доведять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених у вироку суду обставин. Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.
Колегія суддів не бере до уваги дані висновку експерта ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_35 №СЕ-19/111-21/55245-Д від 22.11.2021 року (т. 1 а.с. 191-198) та висновку експерта ІНФОРМАЦІЯ_7 № 081-409-2021 від 08.12.2021 року з додатком до нього таблицею (т. 1 а.с. 165-169), оскільки такі докази не містять жодних даних щодо підтвердження чи спростування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Відсутність на руках у ОСОБА_5 крові не доводить його непричетність до вчинення інкримінованих злочинів, оскільки останній, згідно встановлених судом даних, вживав дії по знищенню інших слідів та приховування вчиненого ним. Колегії судів не виключає можливість ймовірного знищення обвинуваченим і слідів крові на його руках, оскільки сам ОСОБА_5 не заперечував факт спричинення ряду тілесних ушкоджень потерпілим і кров останніх була виявлена також і на руків"ї ножа, а тому відповідно кров на його руках ймовірно мала би бути присутня.
Наявні у справі інші документи, долучені стороною обвинувачення та досліджені колегією суддів, зокрема: витяг з ЄРДР, доручення слідчого, повідомлення слідчих, постанови слідчих, повідомлення прокурора, постанови прокурорів, рапорти, акт про застосування службового собаки, пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, клопотання слідчих, ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 18.11.2021 року, протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 02.12.2021 року, описи речей і документів,супровідні листи, листи слідчих, запит з ІНФОРМАЦІЯ_7 , довідка про витрати на проведення експертизи, протокол відібрання зразків для експертного дослідження, протокол відібрання біологічних зразків, повідомлення про підозру, запити слідчих, розписки, ухвала ІНФОРМАЦІЯ_5 від 29.09.2021 року, ухвала ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23.11.2021 року, протокол оперативної наради, ухвали ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.12.2021 року, ухвала ІНФОРМАЦІЯ_5 від 10.02.2022 року, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, не є доказами на підтвердження чи спростування вини обвинуваченого чи інших даних, передбачених ст. 91 КПК України, а містять в собі дані процесуального характеру і мають значення для суду при вирішенні питань щодо процесуальних витрат, заходів забезпечення та визнання допустимими тих чи інших доказів. 
При призначенні покарання колегія враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до особливо тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, без визначеного місця проживання, не має будь-якого джерела доходу чи місця роботи, а також колегія суддів враховує, що обвинувачений, будучи раніше судимим за злочин проти життя та здоров`я особи, після відбуття покарання висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти життя двох осіб, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння, та відсутність обставин, що пом"якшують покарання, а тому колегія суддів, вважає за необхідне призначити покарання в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України із врахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України. 
Із врахуванням того, що колегія суддів дійшла висновку про призначення обвинуваченому реальної міри покарання, з метою запобігти можливим ризикам ухилитися від суду та перешкодити виконанню вироку після набрання ним законної сили, колегія суддів вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім того, на підставі ст. 72 КК України колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк покарання попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування та під час судового розгляду.
На думку колегії суддів, призначене покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, колегія суддів - 
ухвалила:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.
Початок строку відбування покарання обчислювати з 12.06.2026 року.
Речові докази: 
розкладний ніж, який вилучено під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_13 (квитанція №ФП-013391) - знищити;
зразок ґрунту з РБК, зразок ґрунту, зрізи з нігтьових пластин з обох рук, що знаходиться в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_13 (квитанція №ФП-013232) - знищити;
дактилокарту, що знаходиться в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_13 (квитанція №ФП-013267) - знищити;
фрагмент тканини зі слідами речовини бурого кольору, наволочку зі слідами речовини бурого кольору, що знаходяться в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_13 (квитанція №ФП-013293) - знищити;
спортивні штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору та куртку зі слідами речовини бурого кольору, що належать ОСОБА_5 та знаходяться в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_13 (квитанція №ФП-013293) - повернути ОСОБА_5 за належністю;
фрагмент тканини зі слідами речовини бурого кольору та змиви з обох рук ОСОБА_5 , що знаходяться в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_13 (квитанція №ФП-013317) - знищити.
Продовжити  ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Зарахувати відповідно до вимог ст. 72 КК України у строк покарання  ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 27.09.2021 року по 11.06.2026 року включно з розрахунку день за день. 
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя	  	ОСОБА_1     	
Судді	  	ОСОБА_2     	
  	  	ОСОБА_3