КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року м. Київ

Унікальний номер справи 758/5277/25
Суддя в суді першої інстанції: Казмиренко Л.В.
Провадження № 33/824/3146/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Марченка М.С., розглянувши апеляційну скаргу Енергетичної митниці Державної митної служби України на постанову Подільського районного суду м. Києвавід 01 травня 2026 року у справі про закриття провадження відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 483 МК України, -

в с т а н о в и в :

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 01 травня 2026 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 141-144).
Не погодившись з вказаною постановою, 07 травня 2026 року представник Енергетичної митниці - Горзов Н.П. направила до суду апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову про визнання ФОП ОСОБА_1 винним в порушенні митних правил за ч. 2 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 % вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів (а.с. 148- 161). 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначала, що об`єктивною стороною даного правопорушення є вчинення ФОП ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товару «бензин моторний марки А-95» у кількості 0,518 тон вартістю 18578,89 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу, як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару.
Матеріали справи містять беззаперечні докази щодо наявності в діях ФОП ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України.
ФОП ОСОБА_1 намагається перекласти відповідальність на продавця, мотивуючи це тим, що товаросупровідні документи ним не створювались, в той час як сам обирає пасивну поведінку як імпортер стосовно не пред`явлення контрагенту претензій щодо наданого сертифікату якості, обов`язковість якого передбачена контрактом та не знімає з ОСОБА_1 відповідальності щодо подання митному органу документів, що містять неправдиві дані щодо кількості палива, передбаченої чинним законодавством України.
Враховуючи, що ОСОБА_1 чітко розумів та усвідомлював характер протиправної дії, ввів в обіг бензин у кількості 0,518 тон невідомого походження та з невідомими фізико-хімічними характеристиками на підставі документів, що містять неправдиві відомості та свідомо припускав настання шкідливих наслідків, вважала, що ОСОБА_1 вчинено саме умисно вказане порушення митних правил (а.с. 148- 161).
Представник ОСОБА_1 - адвокат Бондаренко Г.П. заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила постанову суду першої інстанції залишити без змін (а.с. 169-180).
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник Енергетичної митниці - Носко Ю.Ю. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Представник  ОСОБА_1 - адвокат Бондаренко Г.П. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просив її відхилити.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності до суду не прибув, був сповіщений про розгляд справи апеляційним судом. Факт належного повідомлення ОСОБА_1 підтвердила в суді його захисник - адвокат Бондаренко Г.П. про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 165-168, 181-185).
Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України" № 16652/04). 
Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З протоколу про порушення митних правил № 0063/UA903000/2025 від 20.02.2025 року, встановлено, що 04.06.2023 через пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці з Литовської Республіки транспортним засобом р/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , підприємство перевізник ФОП « ОСОБА_1 » (код РНОКПП НОМЕР_3 ) на митну територію України на адресу ФОП « ОСОБА_1 » ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_3 ) ввезено товар «бензин моторний марки А-95» кількістю 23,779 тон, 32,388 тис. л при 15о С, вартістю 21 861,23 Євро.
Переміщення товару через митний кордон України було здійснено на підставі наступних документів:
- митної декларації типу «ІМ ЕЕ» від 03.06.2023 № 23UA903000910279U2;
- товаротранспортної накладної CMR від 02.06.2023 № 831;
- рахунку (invoice) від 02.06.2023 № EKO 7634;
- сертифікату (паспорту) якості від 19.05.2023 № 164794_5115428;
- контракту від 17.06.2022 № 17.06.2022.
Відповідно до умов зазначеного контракту продавцем та відправником товару є UAB «Ekoenergija» (Granito st. 11, Vilnius 02241 , Lithuania), одержувачем та покупцем є ФОП « ОСОБА_1 ».
05.06.2023 зазначений товар був випущений у вільний обіг за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» № 23UA903050019663U0.
Відповідно до вимог ст. 198 Митного кодексу України митному органу в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації.
Нормами ст. 335 Митного кодексу України встановлено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі документи та відомості зокрема, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних заходів. Незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України.
Відповідно до положень пункту 8 розділу «Вимоги щодо обігу палива на ринку» Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927 (далі Технічний регламент), «кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива». Пунктом 3 Технічного регламенту визначено, що обіг палива на ринку - це переміщення (транспортування) палива від виробника (імпортера, розповсюджувача) до споживача або будь-які дії, пов`язані із транспортуванням, зберіганням, продажем. Також Технічним регламентом визначено, що «імпортер - це будь-яка фізична чи юридична особа, яка є резидентом України і вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої держави та несе відповідальність за її відповідність вимогам цього Технічного регламенту». Пунктом 5 Технічного регламенту до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом наступних 90 календарних днів передбачено введення в обіг палив, які ввозяться на митну територію України з держав - членів ЄС та інших держав (крім палива походженням з Російської Федерації та Республіки Білорусь та/або палива, власниками якого є юридичні особи, які зареєстровані на території Російської Федерації та Республіки Білорусь, або кінцевими бенефіціарами яких є Російська Федерація та Республіка Білорусь, фізичні та юридичні особи, стосовно яких застосовано спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) відповідно до Закону України «Про санкції»), на підставі документа, що підтверджує відповідність нафтопродуктів вимогам цього Технічного регламенту, виданого іноземним суб`єктом господарювання або органом з оцінки відповідності мовою оригіналу, що підтверджує відповідність нафтопродуктів стандартам EN 228 (автомобільні бензини) або їх аналогів.
Постановами Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації» та від 09.04.2022 № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з Російської Федерації.
З метою дотримання вищезазначених норм та заборон, посадовими особами ФОП « ОСОБА_1 » під час переміщення товару через митний кордон України до митних органів для підтвердження відомостей про фізико-хімічні характеристики товару, відповідності нафтопродукту стандартам LST EN 228:2012+А1:2017 і його ідентифікації, подано документ про якість, а саме сертифікат (паспорт) якості від 19.05.2023 № 164794_5115428, який містить відповідні штампи (печатки) заводу виробника - «Orlen Lietuva» та відомості про який внесені до гр. 44 митної декларації.
Першого березня 2023 року листом № 20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю стосовно використання суб`єктами ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів, зокрема вироблених в Російській Федерації, підроблених сертифікатів (паспортів) якості виданих Public Company «Orlen Lietuva».
З метою перевірки законності ввезення на митну територію України нафтопродуктів, Енергетичною митницею на адресу Public Company «Orlen Lietuva» був направлений лист від 21.08.2024 № 7.6-3/20-01/13/4196 стосовно сертифікатів (паспортів) якості нафтопродуктів виданих компанією «Orlen Lietuva» щодо яких існує ризик фальсифікацій.
15.10.2024 Енергетичною митницею отримано відповідь Public Company «Orlen Lietuva» (лист від 11.10.2024 № D2 (12.11-9)-2356) стосовно проведеної перевірки сертифікатів (паспортів) якості виданих компанією «Orlen Lietuva».
За результатами опрацювання відповіді, наданої Public Company «Orlen Lietuva» встановлено, що сертифікат (паспорт) якості від 19.05.2023 № 164794_5115428 був виданий на партію товару «бензин автомобільний» у кількості 23,261 тон, яка була реалізована підприємству UAB «Ekoenergija».
Згідно з інформації наданої компанією UAB «Ekoenergija» (лист вх. Енергетичної митниці № 7768/14/13 від 18.11.2024), компанія має термінал нафтопродуктів де і відбувається зберігання та змішування продуктів придбаних зокрема у Public Company «Orlen Lietuva».
Також, відповідно до наданих гр. ОСОБА_1 пояснень UAB «Ekoenergija має термінал нафтопродуктів де і відбувається зберігання та змішування продуктів придбаних зокрема у Public Company «Orlen Lietuva».
Public Company «Orlen Lietuva» повідомила, що юридичні особи (компанії), які здійснюють зберігання, перевалку та/або продаж нафтопродуктів, придбаних у Компанії, які перепродують вироблену Компанією продукцію, не комбінуючи її з продукцією інших третіх осіб, гарантуючи, що фізичні параметри продукції не змінюються, можуть використовувати сертифікати якості, надані Компанією. Крім того попередньо Public Company «Orlen Lietuva» повідомила (лист від 16.10.2023 № D2 (12.11-9)-2356), що продукція придбана в Компанії, може бути перепродана покупцями третім особам за умови, що сертифікати якості, видані Компанією, використовуються виключно для кількості придбаної продукції.
Проте, підприємством ФОП « ОСОБА_1 » з використанням сертифіката (паспорта) якості від 19.05.2023 № 164794_5115428 фактично ввезено на митну територію України товар «бензин моторний марки А-95» у кількості 23,779 тон, що більше на 0,518 тон ніж продано (відвантажено) компанією «Orlen Lietuva» згідно з сертифікатом (паспортом) якості від 19.05.2023 № 164794_5115428 (23,261 тон).
Тобто керівником ФОП « ОСОБА_1 » гр. ОСОБА_1 до митних органів України був поданий сертифікат (паспорт) якості від 19.05.2023 № 164794_5115428 виданий компанією «Orlen Lietuva» на іншу кількість товару (23,261 тон).
Згідно з підпунктів 6.2. пункту 6 «Особливі умови і відповідальність сторін» договору від 19.05.2022 № 71 «про надання послуг з декларування та митного оформлення товарів та транспортних засобів» укладеного між ФОП « ОСОБА_1 » - «Замовник» та ФОП « ОСОБА_2 » - «Виконавець», Замовник несе повну юридичну відповідальність за достовірність даних, в наданих ним документах Виконавцю та митним органам.
Відповідно до ч. 8 та ч. 13 ст. 264 Митного кодексу України декларант та уповноважена ним особа несуть установлену цим Кодексом та іншими законами України відповідальність за подання недостовірних відомостей, внесених ними до митної декларації.
Таким чином, орган який склав протокол вважав, що директором ФОП « ОСОБА_1 » вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «бензин моторний марки А-95» у кількості 0,518 тон, 0,703 тис. л при 15о С, вартістю 474,53 Євро або 18 578,89 грн. (станом на 04.06.2023 курс становив 1 Євро = 39,1522 грн.) з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості (ваги) товару.
Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
Згідно з даними ІКС «Податковий блок» керівником ФОП « ОСОБА_1 » є громадянин ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства.
Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 24.06.2024 у справі № 758/14047/23 громадянин ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України. Постанова Київського Апеляційного суду набрала законної сили 24.06.2024.
Таким чином, керівник ФОП « ОСОБА_1 » гр. ОСОБА_1 , як особа, що протягом року притягувалась до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості (ваги) товару (а.с. 3-80).

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушенням.
За змістом ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.
Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
За змістом даної норми переміщення предметів із приховуванням від митного контролю може здійснюватися, в тому числі, шляхом подання до митного органу України, як підстави для їх переміщення, документів, які містять неправдиві дані.
Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 483 МК України, - є дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто є активна поведінка (вчинок) особи.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.
Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів тощо.
Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо, не відповідають дійсності.
Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду від 03.06.2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).
Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03 червня 2005 року, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів тощо. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.
У статті 257 МК України сформульоване поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант.
Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважена власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.
У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.
Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.
Закриваючи провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив із того, що за умовами контракту від 17.06.2022 № 17.06.2022, укладеного між підприємством UAB «Ekoenergija» (Granito st. 11, Vilnius 02241, Lithuania) та ФОП ОСОБА_1 , всі документи надавались компанією UAB «Ekoenergija» як продавцем, в тому числі і сертифікат якості, що викликали в працівників Державної митної служби сумніви його дійсності, тоді як ФОП ОСОБА_1 був кінцевим отримувачем товару, що виключає те, що його дії були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару. Указане свідчить про те, що за умовами укладеного контракту, всі документи надавались компанією UAB «Ekoenergija» як продавцем, зокрема сертифікат якості. При цьому, ФОП ОСОБА_1 як покупець приймав товар, в тій кількості та тієї якості, яка відповідала умовам укладеного контракту, про що продавцем було надано необхідні товаросупровідні документи. Тому, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчиняв активні дії, передбачені диспозицією ч. 2 ст. 483 МК України, адже при переміщенні товарів через митний кордон ФОП ОСОБА_1 надав усі документи, необхідні для ввезення на митну територію України товару «бензин автомобільний», якій отримало від UAB «Ekoenergija», та які стали підставою для розмитнення товару. Крім того, будь-яких належних доказів на підтвердження того, що громадянину ОСОБА_1 могло бути відомо про неправдивість зазначених у документах відомостей та які саме дії ним у зв`язку з цим не було вчинено, що могло б свідчити про наявність у нього прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які передбачена ст. 483 МК України, матеріали справи не містять. В матеріалах справи відсутні також будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії та має нести відповідальність за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 483 МК України. Постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року у справі №758/14047/23, апеляційну скаргу Енергетичної митниці задоволено частково, постанову Подільського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 483 МК України, застосувавши до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 500 117,70 грн, без конфіскації цих товарів. Постанова Київського апеляційного суду у справі №758/14047/23, яку Енергетична митниця додала до матеріалів даної справи, ухвалена 24 червня 2024 року. В протоколі про порушення митних правил у даній справі зазначено дату вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил - 04 червня 2023 року. Таким чином, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у справі №758/14047/23 за ч. 1 ст. 483 МК України 24 червня 2024 року, після цього ним протягом року не вчинялося правопорушення, про яке йде мова в даній справі, оскільки митниця встановила дату вчинення такого порушення 04 червня 2023 року. Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 483 МК України.
Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що чинним митним законодавством України не встановлено обов`язку здійснювати перевірку достовірності відомостей, зазначених у товаросупровідних документах, зокрема і сертифіката якості, який не викликав сумнівів у ФОП ОСОБА_1 .
Крім того, директор ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_1 , перебуваючи на території України та будучи кінцевим отримувачем товару не міг вчиняти будь-яких дій щодо отримання будь-яких сертифікатів якості, у т.ч. у незаконний спосіб для переміщення товару з Європейського Союзу до України.
Посилання на те, що саме директор ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_1 , вчиняв активні дії щодо ввезення/митного оформлення та у подальшому введення в обіг на ринку України продукцію походження з іншої держави, а тому саме ОСОБА_1 є суб`єктом даного правопорушення та підлягає притягненню до відповідальності за порушення митних правил, апеляційний суд вважає безпідставними.
Директор ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_1 є кінцевим покупцем товару, а усі товаро-супровідні документи (у тому числі сертифікат якості) виготовлялися на території Європейського Союзу та надавалися продавцем під час переміщення товару з території Європейського Союзу до України, а отже директор ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_1 , перебуваючи на території України та будучи одержувачем товару, не міг вчиняти будь-яких дій щодо отримання будь-яких сертифікатів, у т.ч. у незаконний спосіб для переміщення товару з Європейського Союзу до України.
Всі дії покупця щодо декларування імпорту вказаного вище товару на території України є законними, оскільки здійснювались на підставі документів, наданих вказаному товариству при постачанні товарів з країни ЄС.
В даному випадку переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю не відбулося. З матеріалів справи вбачається, що товар був розмитнений на підставі наданих документів, належність яких не викликала сумніву під час розмитнення, що було перевірено митними органами.
Переконливих фактичних даних, які б свідчили про умисне надання особою митним органам відомостей, які містяться в товаросупровідних документах на переміщення товарів через митний кордон України, тобто за дії, що були спрямовані на приховування від митного контролю та які б утворювали об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, суду не надано та матеріали справи не містять.
Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно із ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Повторним відповідно до ст. 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.
Для визнання правопорушення «повторним» з метою застосування адміністративної відповідальності, визначальним є факт притягнення особи до адміністративної відповідальності за таке саме правопорушення, та відповідно винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. При цьому, перебіг календарного року розпочинається з моменту винесення постанови про накладення адміністративного стягнення (притягнення особи до адміністративної відповідальності) за таке саме правопорушення.
Постановою Київського апеляційного суду від 24.06.2024 у справі №758/14047/23, апеляційну скаргу Енергетичної митниці задоволено частково, постанову Подільського районного суду м. Києва від 05.04.2024 скасовано та ухвалено нову постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 483 МК України, застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 500 117,70 грн, без конфіскації цих товарів.
Постанова Київського апеляційного суду у справі №758/14047/23, яку Енергетична митниця додала до матеріалів даної справи, ухвалена 24.06.2024. 
В протоколі про порушення митних правил у даній справі зазначено дату вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил - 04 червня 2023 року.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у справі № 758/14047/23 за ч. 1 ст. 483 МК України 24.06.2024, після цього ним протягом року не вчинялося правопорушення, про яке йде мова в даній справі, оскільки митниця визначає дату вчинення такого порушення 04 червня 2023 року.
Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 483 МК України.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці Державної митної служби України - залишити без задоволення.
Постанову Подільського районного суду м. Києвавід 01 травня 2026 року у справі про закриття провадження відносно  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 483 МК України - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець