Справа № 333/1865/26
Провадження № 2-о/331/189/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року       м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючоъ судді      Кольц Д.М.,
при секретарі судового засідання    Дорофеєвої М.А.,
представника заявниці адвоката    Громута В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:
До Олександрівського районного суду міста Запоріжжя звернулась ОСОБА_1 в особі адвоката Громута В.І., заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) із заявою, в якій просила встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті поселок Краснолесський Узловський район Тульської області, РФ.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що ОСОБА_1 є падчеркою ОСОБА_2 , який за життя перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (після одруження прізвище « ОСОБА_3 »). ОСОБА_3 є рідною матір`ю ОСОБА_5 ( до шлюбу прізвище « ОСОБА_5 »). ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були зареєстровані та мешкали за адресою АДРЕСА_1 . Окрім того, за життя подружжя набуло у власність нерухоме майно. Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 08.12.2021 року компетентним органом російської федерації - відділом запису актів цивільного стану по місту Новомосковськ, місту Донський, Веневський, Кимовському та Узловському районам комітету по справам записів актів цивільного стану та забезпеченню діяльності світових судів в Тульській області. Оригінал свідоцтва про смерть втрачено при евакуації з окупованої території України - с. Бурчак Михайлівського району Запорізької області. ОСОБА_3 була зареєстрована зі своїм чоловіком - ОСОБА_2 за однією адресою. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла. У встановленому порядку ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті, однак 01.10.2025 року отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із ненаданням документу, що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 , за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актовий запис про смерть ОСОБА_2 відсутній. Вказує, що встановлення факту смерті необхідне йому для оформлення спадщини за законом.
У судовому засіданні адвокат Громут В.І. підтримав заяву, просив її задовольнити. Вказав, що оскільки Україна не визнає документи, видані органами країни-агресора, він звернувся до Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя з заявою про внесення запису до Державного реєстру про смерть ОСОБА_2 , на що його звернення було залишено без розгляду, у зв`язку із тим, що Державна реєстрація в Україні проводиться на підставі лікарського свідоцтва про смерть або рішення суду.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, зареєстрованому 09.09.1997 року Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , актовий запис №21.
ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 01.09.1967 року міським РАЦС міста Кінель Куйбишевської (Самарської) області Російської Федерації.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер на території Російської Федерації. 
З копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 від 08.12.2021 року, місце реєстрації 97100030 відділ запису актів цивільного стану по місту Новомосковськ, місту Донський, Веневський, Кимовському та Узловському районам комітету по справам записів актів цивільного стану та забезпеченню діяльності світових судів в Тульській області вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин Російської Федерації помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в. п. Краснолесський, Узловський район, Тульської області, Російська Федерація.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Цивільний процесуальний кодекс України передбачає чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органи ДРАЦСу можуть видати свідоцтво про смерть: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).
У частинах третій четвертій статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.
Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлені Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженою наказом Міністерством охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545.
Відповідно до вказаної Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результатів розтину.
Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Відповідно до статті 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, укладеної між державами-членами СНД (зокрема, Україною і російською федерацією) та ратифікованої Законом України від 10.11.1994 № 240/94-ВР, документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою та скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення; документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів.
Разом із тим 23.12.2022 набрав чинності Закон № 2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993».
Відповідно до цього Закону дію Конвенції було зупинено у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь.
Це означає, що дія цієї Конвенції, у тому числі і статті 13, зупиняється щодо будь-яких документів, виданих, посвідчених лише у двох країнах (російська федерація та республіка білорусь), незалежно від дати їх видачі, посвідчення.
Разом з тим, з дати зупинення дії Конвенції 1993 року у відносинах з російською федерацією та республікою Білорусь до документів, виданих на території цих країн, при їх пред`явленні на території України застосовуватиметься вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, яка була підписана 05.10.1961 в м. Гаазі.
Відповідно до Закону України від 10.01.2002 № 2933-ІІІ «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних документів» Конвенція набрала чинності для України з 22.12.2003 та залишається чинною у відносинах України з російською федерації і республікою білорусь.
Водночас для захисту прав і свобод громадян України та інших осіб, що мають документи вказаних країн, Кабінет Міністрів України врегулював питання використання документів цих країн на час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування.
Так, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24.02.2022 такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.
Із матеріалів справи відомо, що факт смерті вітчима заявниці зареєстровано 97100030 відділом запису актів цивільного стану по місту Новомосковськ, місту Донський, Веневський, Кимовському та Узловському районам комітету по справам записів актів цивільного стану та забезпеченню діяльності світових судів в Тульській області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого є у заявниці.
Оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане на підставі законодавства іноземної держави, на території якого і помер вітчим заявниці, підстав для встановлення факту смерті немає.
Подібний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 24.12.2024 по справі № 387/228/24.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, необґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10, 76, 77, 78, 79, 89, 263-265, 315-319, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про встановлення факту смерті відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду впродовж 30 днів.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), ЄДРПОУ 04593296, адреса м. Запоріжжя, вул. Ситова, буд. 11.

Суддя:         Кольц Д.М.