Справа № 503/917/26
Провадження № 3/503/473/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сердюк Б.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , стрільця 2 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , солдата за мобілізацією, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , не повернувся вчасно з відпустки до місця розташування військової частини та був відсутній на військовій службі з 07 години 00 хвилин 04 червня 2026 року до 22 години 30 хвилин 06 червня 2026 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав повністю, пояснивши, що вчасно не повернувся з відпустки у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, однак підтверджуючих документів не надав.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 3 статті 172-11 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доведена дослідженими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОДОП № 284 від 09 червня 2026 року, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення; довідкою-доповіддю по факту неповернення із щорічної основної відпустки військовослужбовця ОСОБА_1 , у якій зазначено про факт неповернення вказаного військовослужбовця з відпустки до місця розташування військової частини; довідкою-доповіддю по факту повернення після самовільного залишення місця служби військовослужбовця ОСОБА_1 , у якій зазначено про час прибуття військовослужбовця до місця розташування військової частини; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29 березня 2025 року, яким підтверджується, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем вказаної частини.
Аналіз досліджених доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок, що військовослужбовець ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, а саме, не з`явився вчасно без поважних причин на військову службу з відпустки тривалістю до десяти діб.
При вирішенні питання щодо призначення адміністративного стягнення, враховуються положення ст. 33 КУпАП, а саме характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Отже, ураховуючи конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, особу порушника, який раніше до відповідальності не притягався, його майновий стан, суддя дійшов висновку, що необхідним і достатнім буде накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір, в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя         Б.С. Сердюк