ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року м.Черкаси справа № 925/1248/25 
Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув заяву фізичної особи-підприємця Заволоки Марини Анатоліївни від 03.04.2026 (вх.суду №5687/26 від 03.04.2026) про ухвалення додаткового рішення у справі 
за позовом Військової частини НОМЕР_1 
до фізичної особи-підприємця Заволоки Марини Анатоліївни, АДРЕСА_1 , 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Адміністрації Державної прикордонної служби України в особі Управління внутрішнього аудиту, вул.Володимирська, 26, м.Київ, 
про визнання недійсними додаткових угод до договору,
без участі повноважних представників сторін,
ВСТАНОВИВ:
13.10.2025 Військова частина НОМЕР_1 звернулась в Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця Заволоки Марини Анатоліївни з вимогами про визнання недійсними додаткових угод від 26.06.2024 №1-24 та від 31.07.2024 №2-24 до договору від 21.05.2024 №96-24, укладеного між позивачем та відповідачем, а також про відшкодування судових витрат.
Рішенням суду від 01.04.2026 у задоволенні позову відмовлено повністю. Питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу відповідачу вирішено не було.
03.04.2026 за вх.№5687/26 до суду надійшла заява відповідача від 03.04.2026 про ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених ним судових витрат у зв`язку зі розглядом справи (витрат на професійну правничу допомогу) у розмірі 29000,00 грн, яку ухвалою суду від 06.04.2026 прийнято та призначено до розгляду у судове засідання 21.04.2026.
До дня судового засідання від позивача надійшла заява від 08.04.2026 (вх.суду №6000/26 від 09.04.2026) із запереченнями проти задоволення вимог відповідача про розподіл понесених ним витрат на професійну правничу допомогу з підстав їх необґрунтованості та невиправданої обтяжливості для позивача - як структурної одиниці Державної прикордонної служби України, фінансування якої здійснюється з Державного бюджету України під час триваючої збройної агресії російської федерації проти України.
Учасники справи (позивач, відповідач та третя особа) були належним чином повідомлені про дату, час та місце цього засідання, однак участі повноважних представників не забезпечили, про причини їх неявки до суду не повідомили.
Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі представника позивача, який не з`явився.
Відповідно до ст.233 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення - без їх проголошення.
Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
22.10.2025 між адвокатом Даців Сергієм Ярославовичем (далі – адвокат) та фізичною особою-підприємцем Заволокою Мариною Анатоліївною (далі – клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги №22/2-гс (а.с.190), за умовами якого: змістом правничої допомоги є представництво клієнта у господарському спорі із ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) у справі №925/1248/25 про визнання недійсними додаткових угод. З метою надання правничої допомоги адвокат представляє клієнта, зокрема, але не виключно, у: справі №925/1248/25, включно в ході перегляду судових рішень в апеляційному та касаційному провадженнях; будь-яких інших судових спорах, які виникнуть між клієнтом та ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) у зв`язку із договором купівлі-продажу від 21.05.2024 №96-24; /.../ (п.1.1); з метою надання правничої допомоги за цим договором адвокат наділений повноваженнями відповідно до додатку І "Додаток І до договору про надання правничої допомоги від 22.10.2025 №22/2-гс: Повноваження адвоката" (п.1.2); договір починає діяти з моменту його підписання сторонами (п.3.1); договір укладений строком на один (1) рік (п.3.2); порядок обчислення сплати гонорару, умови повернення тощо визначаються в додатку ІІ "Додаток ІІ до договору про надання правничої допомоги від 22.10.2025 №22/2-гс: Гонорар" до цього договору (п.6).
Згідно з:
додатком І до договору – адвокат наділений такими повноваженнями: представляти клієнта перед судами всіх інстанцій та юрисдикцій, у зв`язку з чим адвокат наділяється повноваженнями подавати від імені клієнта: позовні заяви, інші заяви по суті справи, зокрема, відзиви на позовні заяви (відзиви), відповідь на відзив, заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву; письмові заяви, клопотання та заперечення з процесуальних питань; ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; заявляти відводи; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання; надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватись з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках (підписувати та подавати апеляційні скарги, відзиви на апеляційні скарги, касаційні скарги, відзиви на касаційні скарги); користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами; відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), визначати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; збільшити або зменшити розмір позовних вимог; подати зустрічний позов; змінити предмет або підстави позову; укладати мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу (п.1) /.../;
додатком ІІ – за надання правничої допомоги за цим договором клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар у такому розмірі: 25000,00 грн за підготовку правової позиції клієнта у справі №925/1248/25 у першій інстанції, що включає: вивчення позовної заяви та доданих до неї документів; аналіз правового становища клієнта; підготовку відзиву на позовну заяву та будь-яких інших документів по суті спору та їх подання до суду, що розглядає справу; участь у судових засіданнях (п.12); 2000,00 грн участь у кожному судовому засіданні у справі №925/1248/25. /.../ Гонорар, вказаний у підпунктах 1 та 2 вище підлягає сплаті протягом 5 робочих днів з дня отримання клієнтом відповідного рахунку від адвоката (п.2). 
01.04.20026 між адвокатом та клієнтом складено та підписано без зауважень один до одного акт надання правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 22.10.2025 №22/2-гс (а.с.193), яким сторони підтвердили факт надання адвокатом клієнту правничої допомоги в такому обсязі: вивчення матеріалів справи та підготовка документів по суті позовних вимог (вивчення позовної заяви та доданих до неї документів; аналіз правового становища клієнта у справі №925/1248/25; підготовка відзиву на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив у справі №925/1248/25) (п.1); участь у судових засіданнях у справі (від 02.03.2026 та від 19.03.2026) (п.2); вартість правничої допомоги адвоката клієнту склала: щодо правничої допомоги в обсязі, зазначеному у пункті 1 – 25000,00 грн; щодо правничої допомоги в обсязі, зазначеному у пункті 2 – 4000,00 грн; загальна вартість правничої допомоги – 29000,00 грн.
У заяві від 03.04.2026 (вх.суду №5687/26 від 03.04.2026) відповідач наполягає на повному задоволенні вимог про розподіл понесених ним судових витрат, оскільки саме неправомірні дії позивача спонукали відповідача захищати свої права.
Позивач у заяві від 08.04.2026 (вх.суду №6000/26 від 09.04.2026) категорично заперечив проти задоволення вимог відповідача про розподіл понесених ним витрат на професійну правничу допомогу з підстав їх необґрунтованості та невиправданої обтяжливості для позивача, фінансування якого здійснюється з Державного бюджету України під час триваючої збройної агресії російської федерації проти України.
Відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України:
ч.1 ст.3. Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
ч.1 і 2 ст.4. Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом; юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням;
ч.1-4 ст.13. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій;
ст.16. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом;
ч.1 ст.58. Представником у суді може бути адвокат або законний представник;
ч.1, п.1 ч.3 ст.123. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу;
ч.1-3 ст.124. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору; попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи;
ст.126. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами; 
ч.4-8 ст.129. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись; якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку; якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми; розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (…);
п.3 ч.1, ч.2-4 ст.244. 1. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно із положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність":
п.4 і 9 ч.1 ст.1. Договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; представництво – вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
ч.3 ст.4. Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності);
ч.1 ст.26. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (…);
ст.30. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час;
Згідно з положеннями Цивільного кодексу України:
ч.1, 3 ст.237. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов до таких висновків.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
У відзиві на позовну заяву (а.с.63) відповідач вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції складає 27000,00 грн (витрати на професійну правничу допомогу), а також зобов`язався подати докази розміру понесених ним витрат в порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів після завершення судових дебатів та ухвалення рішення суду.
Згідно із поданою відповідачем заявою про ухвалення додаткового рішення від 03.04.2026 (вх.суду №5687/26 від 03.04.2026, а.с.187), останній просить здійснити розподіл понесених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи в сумі 29000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що перелік, обсяг та зміст наданих адвокатом Дацівим С.Я. послуг, а також вартість роботи останнього (29000,00 грн) відповідають критеріям, погодженим сторонами у договорі про надання правничої допомоги від 22.10.2025 №22/2-гс (а.с.190) та акті від 01.04.2026 (а.с.193). 
Згідно із Господарським процесуальним кодексом України:
п.2 ч.4 ст.129. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові – на позивача;
ч.6 ст.126. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п.28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п.19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
У постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 (провадження №12-14гс22) (п.128) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 Цивільного кодексу України.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 №922/1964/21 (провадження №12-14гс22)).
У такому випадку суд, керуючись ч.ч.5-7, 9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (п.120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 №922/1964/21 (провадження №12-14гс22)).
Висновки, аналогічні наведеним вище, раніше були викладені і в постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.
З огляду на спірні правовідносини, встановлення судовим рішенням відсутності порушення права позивача, за захистом якого він звернувся до суду; враховуючи обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду відповідачем заяв (відзив від 10.11.2025, заперечення на відповідь на відзив від 05.12.2025, заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 20.11.2025 та від 26.01.2026), їх значення для вирішення спору; з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, а також часу, витраченого адвокатом відповідача на участь у судових засіданнях (протоколи від 25.11.2025, 18.02.2026, 02.03.2026 та 19.03.2026); суд, враховуючи, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, - понесених збитків; водночас стягнення витрат на правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу; що позивачем у запереченні від 08.04.2026 (вх.суду №6000/26 від 09.04.2026) підстав відмови у стягненні витрат на правничу допомогу не обґрунтовано, їх співмірності не доведено, лише зазначено про неможливість здійснення витрат поза межами виділених сум, не передбачених відповідним розподілом (кошторисом), - дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу відповідача підлягає зменшенню до 20000,00 грн з мотивів розумності, пропорційності, обґрунтованості та підставності, у зв`язку із чим подана останнім заява від 03.04.2026 (вх.суду №5687/26 від 03.04.2026) про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення. 
Належить стягнути з позивача на користь відповідача 20000,00 грн витрат на послуги адвоката. Решту понесених позивачем витрат на правову допомогу (9000,00 грн) суд покладає на відповідача та не стягує. 
Керуючись ст.ст.129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
1. Заяву фізичної особи-підприємця Заволоки Марини Анатоліївни від 03.04.2026 (вх.суду №5687/26 від 03.04.2026) про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.
1.1. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця Заволоки Марини Анатоліївни ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
1.2. Решту витрат на професійну правничу допомогу покласти на відповідача та не стягувати. 
Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Додаткове рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне додаткове рішення складено і підписано 28.04.2026.

Суддя Г.М.Скиба