печерський районний суд міста києва
Справа № 757/46997/25-п 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року суддя Печерського районного суду міста Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, що надійшли з Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за ч. 2 ст. 184 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
08.09.2025 приблизно о 19 год. 08 хв. за адресою: м. Київ, вул. Басейна, 10 , ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній підходив до перехожих громадян та просив милостиню (жебракував), відповідальність за що передбачена ч. 2 ст.184 КУпАП.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлялась про місце, дату та час розгляду справи судом, за адресою місця проживання, зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення (конверт повернувся із відміткою відділення поштового зв`язку «одержувач відсутній за вказаною адресою»), причин неприбуття не повідомила, будь-яких заяв по суті справи на адресу суду направлено не було.
З урахуванням строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначених ст. 277 КУпАП, належного повідомлення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, про місце, дату та час його розгляду, неповідомлення цією особою суд про причини неявки, суддя вважав можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 . 
Разом з тим, в матеріалах справи містяться пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 , яка свою провину визнала, зобов`язалася більше такого не робити, зазначивши, що це вона просила своїх малолітніх дітей підходити до перехожих громадян та просити грошові кошти (милостиню).
Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серій ВАБ №458697 та додані до нього матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Наголошує, що ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені батьківські обов`язки, а саме: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №458697;
- рапорті чергового поліцейського від 08.09.2025;
- поясненнях ОСОБА_1 , долучених до протоколу;
-постанові Печерського районного суду м. Києві від 28.03.2025 у справі № 757/7973/25-п;
-фотоматеріалах, долучених до протоколу.
На підставі викладеного, а також враховуючи той факт , що в письмових поясненнях ОСОБА_1 підтвердила всі обставини, викладені в протоколі, та не заперечувала обставин, що трапились, її дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд у відповідності до положень ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушниці, яка повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, притягується до адміністративної відповідальності за таке правопорушення, і вважає можливим у виховних цілях призначити стягнення у виді штрафу у межах санкції ч.2 ст. 184 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 184, 283-287 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
ВизнатиОСОБА_1 ,винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, і піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути зОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько