Справа №760/11705/26
2/760/15320/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Сердюк Н.В., за участю секретаря судового засідання Гержової С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.01.2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір про споживчий кредит № 166961 на суму 18750,00 грн. На виконання умов Кредитного договору, 09.01.2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» ініціювало переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_1 відповідача. Отже, кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі. Проте, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 10.10.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 10102025. Відповідно до Реєстру прав вимог № 3 від 03.12.2025 до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог № 3 від 03.12.2025 до Договору факторингу 1 (Додаток №10, № 11), до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить - 33459,81 грн, яка складається з: 17517,72 грн - заборгованість по тілу кредиту; 13541,09 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 801,00 грн - заборгованість по комісії; 1600,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Позивач зазначає, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову ним не заявляються, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 31859,81 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Відповідач надав відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначив, що позивач не надав належних доказів та правових обґрунтувань щодо законності нарахування відсотків поза межами строку дії договору. Згідно з наданою позивачем карткою обліку договору № 166961, строк дії договору закінчився 15.05.2025. На переконання відповідача, будь-які нарахування договірних відсотків після цієї дати є неправомірними, оскільки зі спливом строку кредитування припиняється право кредитора нараховувати відсотки за договором, що узгоджується з обов`язковою для застосування правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-7цс18). Крім того, відповідач вважає заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. очевидно неспівмірними зі складністю справи та ціною позову, зазначаючи, що справа є малозначною, позовна заява є типовою, а адвокат позивача не довів реальних витрат часу, які б відповідали такій сумі. З огляду на викладене, відповідач просить суд врахувати дані заперечення при винесенні рішення, відмовити в задоволенні позову в частині нарахування відсотків після 15.05.2025, а також відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн або суттєво зменшити їх розмір до розумних меж.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій заперечує проти доводів відповідача та вважає їх необґрунтованими. Свою позицію позивач мотивує тим, що всі нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалися виключно в межах погодженого сторонами строку кредитування, який згідно з пунктом 2.6 укладеного договору № 166961 тривав 126 днів - з 09.01.2025 по 15.05.2025. За розрахунком позивача, сума відсотків у розмірі 13541,09 грн нарахована саме за цей період, що повністю відповідає договірним умовам і не порушує правових позицій Великої Палати Верховного Суду. Щодо форми правочину позивач зауважує, що кредитний договір, паспорт споживчого кредиту та графік платежів були укладені в електронній формі та підписані відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, що за правовими наслідками прирівнюється до письмової форми та узгоджується зі сталою практикою Верховного Суду. Стосовно порядку розгляду справи позивач вказує, що оскільки ціна позову становить 31859,81 грн, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа обґрунтовано віднесена до категорії малозначних і підлягає розгляду в спрощеному позовному провадженні, що не порушує положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Заперечуючи проти тверджень про неспівмірність витрат на правничу допомогу, позивач наголошує, що обов`язок доведення їх неспівмірності покладається на відповідача, тоді як з боку позивача на підтвердження витрат у розмірі 7000 грн надано повний пакет документів, включаючи договір, свідоцтво, довіреність та акт прийому-передачі виконаних робіт, який свідчить про належне виконання послуг адвокатом. З огляду на це позивач просить врахувати дані пояснення та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнувши з відповідача заборгованість у розмірі 31859,81 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачем також подано додаткові пояснення у справі, позивач додатково обґрунтував безпідставність заперечень відповідача та правомірність позовних вимог. У своїх поясненнях позивач наголошує, що доводи відповідача про незаконність нарахування процентів після 15.05.2025 року не відповідають фактичним обставинам, оскільки заборгованість за відсотками нарахована виключно в межах погодженого сторонами строку кредитування тривалістю 126 днів, який розпочався 10.01.2025 року та завершився саме 15.05.2025 року, що повністю узгоджується з пунктами 2.3, 2.6, 2.7 та 2.7.1 укладеного кредитного договору № 166961. Обґрунтовуючи співмірність витрат на професійну правничу допомогу, позивач зауважує, що між товариством та Адвокатським бюро «Тимошенко та партнери» було укладено договір про надання правничої допомоги від 20.01.2026 року, умови якого визначають порядок обчислення та сплати гонорару. Позивач надав суду попередній детальний розрахунок судових витрат на загальну суму 7 000,00 грн, яка включає в себе дві години на вивчення матеріалів справи вартістю 1 000,00 грн, одну годину на складання адвокатського запиту вартістю 500,00 грн, одну годину на складання клопотання про витребування доказів вартістю 500,00 грн та дві години на складання позовної заяви вартістю 5 000,00 грн. Позивач стверджує, що вказаний обсяг робіт є документально підтвердженим, повністю відповідає критеріям розумності та співмірності зі складністю справи у розумінні статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з чим просить суд врахувати дані пояснення при розгляді справи по суті та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ІІ. Процесуальні дії по справі, заяви сторін

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11 травня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду в судовому засіданні, про що належним чином повідомлено учасників справи. Вказаною ухвалою за клопотанням позивача у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" витребувано докази у справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, інших заяв, клопотань до суду не подано.

За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

09 січня 2025 року за допомогою ідентифікатора 20f4bdc0 ОСОБА_1 підписано заяву на видачу кредиту №100736521, в якій відповідач просив ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» на підставі договору видати йому кредит в розмірі 18750,00 грн.

09 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 166961 в електронній формі. Договір підписано відповідачем за допомогою ідентифікатора e3ee341a.

Згідно з пунктом 1.1. Договору (індивідуальної частини), Договір, що укладається Позичальником складається з цієї індивідуальної частини договору про споживчий кредит (далі - індивідуальна частина), графіку(ів) платежів, які містять персональні умови кредитування Позичальника та загальної для всіх клієнтів Кредитодавця публічної частини договору про споживчий кредит (далі - публічна частина), що розміщена на веб-сайті Кредитодавця https://finx.com.ua (далі - сайт Кредитодавця) за посиланням: https://finx.com.ua/docs. Позичальник укладає Договір, приєднується до публічної частини, приймає умови індивідуальної частини та графіку(ів) платежів, як невід`ємних частин (складових) Кредитного договору, шляхом підписання цієї індивідуальної частини/акцепту, як це передбачено розділом V цієї індивідуальної частини. З моменту підписання цієї індивідуальної частини/акцепту, Договір про споживчий кредит набуває чинності.

Відповідно до п. 1.2. Договору, Позичальник засвідчує, що до укладення Договору отримав та ознайомився, зокрема, з цією індивідуальною частиною, графіком платежів за кредитним договором, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною Договору, Правилами надання коштів та банківських металів у кредит Кредитодавця (далі - Правила), а також іншою інформацією необхідною для прийняття ним свідомого рішення про укладення Договору та отримання кредиту, у т.ч. передбаченою ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», інформацією та документами розміщеними на сайті https://finx.com.ua/. У випадку, якщо будь-яка інформація не була отримана Позичальником або є йому незрозумілою, Позичальник повинен відмовитись від підписання акцепту/цієї індивідуальної частини Договору.

Відповідно до умов Договору, Сума (загальний розмір) кредиту становить 18750,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 15000,00 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_2 , у національній валюті; у розмірі 3750,00 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини (п. 2.2.1. Договору). Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 330,00% річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. (пункт 2.3 Договору). Комісія за надання кредиту складає 3750,00 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 20,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту (п. 2.5. Договору). Загальний строк кредитування за цим Договором складає 126 днів з 09.01.2025 р. (дата надання кредиту) по 15.05.2025 р. Строк на який надається кредит встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів. (п. 2.6. Договору). Денна процентна ставка складає 0,7415%/день (п. 2.7.1. Договору).

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» було надано ОСОБА_1 кредит у розмірі та на умовах, визначених договором, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», згідно з якою 09.01.2025 року на картку відповідача № НОМЕР_2 було перераховано грошові кошти в сумі 15000,00 грн. (номер транзакції 1539472975).

Відповідно до інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 11 травня 2026 року, банком на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_3 рахунок НОМЕР_4 . Також емітувалися інші картки. 09.01.2025 року на рахунок № НОМЕР_3 рахунок НОМЕР_4 було зарахування коштів на суму 15000,00 грн., що також підтверджується наданою АТ КБ «ПриватБанк» випискою по вказаному рахунку за період 09.01.2025 року по 14.01.2025 року. 

Відповідач належним чином не виконував умови договору, у зв`язку із чим утворилась заборгованість. 

10 жовтня 2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС » та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 10102025, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» за відповідну плату відступило (передало) ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» зобов`язалося їх прийняти.

03 грудня 2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС » та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» підписано Акт приймання-передачі Реєстру прав вимог № 3 до Договору Факторингу № 1010025 від «10» жовтня 2025 року.

Згідно з Витягом з Додатку №1 до Договору факторингу № 10102025 від 10 жовтня 2025 року (Реєстр прав вимог № 3) загальна сума заборгованості відповідача, яка перейшла до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за договором факторингу, становить 33459,81 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 17517,72,00 гривень; заборгованість за процентами - 13541,09 гривень; заборгованість за комісією - 801,00 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пенею) - 1600,00 гривень.

Таким чином, позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги щодо заборгованості ОСОБА_1 за договором № 166961 від 09.01.2025 року в сумі 33459,81 грн. 

Відповідно до виписки з особового рахунку за Договором про споживчий кредит № 166961 від 09.01.2025 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за станом на 20.02.2026 (включно) складає 33459,81 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 17517,72 гривень; прострочена заборгованість за процентами становить - 13541,09 гривень; заборгованість за штрафними санкціями становить - 1600,00 гривень; заборгованість по комісії - 801,00 гривень. Станом на 20.02.2026 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» повідомляє, що заборгованість за Кредитним договором не погашена. Вказана сума заборгованості також відображена у картці обліку виконання договору 166961 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС».

Проте позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 31859,81 грн., яка складається з: 17517,72 грн - заборгованість по тілу кредиту; 13541,09 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 801,00 грн - заборгованість по комісії. Вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються.

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як визначено статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 ЦК України.

Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 виникли правовідносини у зв`язку з укладенням Договору про споживчий кредит № 166961 від 09.01.2025 року. Фактично отримані та використані відповідачем грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. ОСОБА_1 було повідомлено про умови, правила та відсотки банку, однак відповідач не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Як вбачається з Договору факторингу № 10102025 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС » та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», та Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу № 10102025 від 10.10.2025 року (Реєстру прав вимог №3), ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги щодо заборгованості ОСОБА_1 за договором № 166961 від 09.01.2025 року в сумі 33459,81 грн. 

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт укладення кредитного договору в електронній формі та отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 15000,00 грн на його власну платіжну картку є повністю доведеним матеріалами справи, зокрема письмовими виписками АТ КБ «ПриватБанк». Крім того, матеріалами справи підтверджується правомірність переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» на підставі договору факторингу.

Щодо заперечень відповідача про безпідставність нарахування відсотків поза межами строку дії договору, суд зазначає таке.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Як встановлено судом з умов Договору про споживчий кредит № 166961, строк кредитування був чітко обмежений сторонами і тривав 126 днів - з 09.01.2025 по 15.05.2025. Аналіз наданої позивачем картки обліку договору свідчить, що сума відсотків у розмірі 13541,09 грн була нарахована відповідачу виключно за вказаний період (в межах 126 днів) за погодженою денною ставкою 0,7415%/день. Після 15.05.2025 року нарахування договірних відсотків кредитором не здійснювалось. Таким чином, доводи відповідача про нарахування процентів поза межами строку дії договору не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та повністю спростовуються наявними у справі доказами.

Суд також вважає обґрунтованими вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 17517,72 грн та заборгованості по комісії в розмірі 801,00 грн, оскільки вони детально відображені в картці обліку договору і не були спростовані відповідачем шляхом надання доказів їх повної або часткової сплати.

Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість, позовні вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» про стягнення з відповідача заборгованості за Договором про споживчий кредит № 166961 від 09.01.2025 року є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом із цим суд зауважує, що непред`явлення позивачем до стягнення нарахованої заборгованості за штрафними санкціями (пені, штрафів) у розмірі 1600,00 гривень та обмеження грошових вимог лише сумами заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією є реалізацією його диспозитивного права, передбаченого статтею 13 ЦПК України. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Оскільки розпорядження своїми правами щодо предмета позову є виключним правом позивача, суд здійснює розгляд справи виключно в межах заявленої позивачем до стягнення суми 31859,81 гривень.

З огляду на викладене, позовні вимоги в заявленому позивачем розмірі є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат. 

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн. Водночас позивач просить стягнути на його користь витрати на правничу допомогу у сумі 7000,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду копію договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 року; копію протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 року; копію Додаткової Угоди № 25771506412 від 21.01.2026 року до Договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026; копію Акту прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною Договору про надання правничої допомоги) № 20/01/26-02 від 20.01.2026 року. 

Як вбачається з вищенаведених документів, вартість наданих послуг становить 7000,00 грн. 

Відповідач у відзиві заявив клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, посилаючись на типовість позову та малозначність справи.

Дослідивши наданий позивачем детальний розрахунок судових витрат, суд зазначає, що дана справа відноситься до категорії малозначних, розглядається у спрощеному провадженні, а письмові матеріали (позовна заява та додатки) є типовими для даної категорії спорів про стягнення заборгованості. Оцінюючи співмірність заявленого гонорару, суд вважає, що витрати в розмірі 5000,00 грн за дві години на складання позовної заяви є очевидно завищеними та не відповідають критеріям розумності й реальності таких витрат часу для досвідченого адвоката в аналогічних справах. Разом з тим, витрати на вивчення матеріалів справи (1000,00 грн), складання адвокатського запиту (500,00 грн) та клопотання про витребування доказів (500,00 грн) є належним чином обґрунтованими.

З огляду на принципи розумності, співмірності та справедливості, враховуючи клопотання відповідача, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу, зменшивши їх загальний розмір до 4000,00 грн, знизивши витрати на складання позовної заяви до 2000,00 грн, що буде балансом між процесуальними правами та обов`язками обох сторін.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2662,40 грн. та витрати позивача на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 19, 81, 141, 142, 258-260, 263-265, 267, 274-279, 435 ЦПК України, статтями 207, 509, 525, 526, 530, 536,599, 626- 638, 1048- 1054 ЦК України, суд, 

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 166961 від 09.01.2025 у розмірі 31859 (тридцять одна тисяча вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 81 копійку, яка складається з: 17517,72 грн. - заборгованості за тілом, 13541,09 грн. - заборгованості за відсотками та заборгованості за комісією - 801,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 15.06.2026.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», адреса: 01133, місто Київ, б-р Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, ЄДРПОУ 43541163.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України або в підсистемі "Електронний суд".

Головуюча суддя         Н.В. Сердюк