Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2026 року № 520/455/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заічко О.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" (бульв. Гончарівський, буд. 4, оф. 505,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61012, код ЄДРПОУ 34469408) до Київської митниці (бульв. Гавела Вацлава, буд.8 А,м. Київ,03124, код ЄДРПОУ 43997555) про визнання протиправним та скасування рішення,- 
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA100320/2025/000140/2 від 05.11.2025 р.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржуване рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів є протиправними. Позивач вказує, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, тому він звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена сторонам по справі до електронного кабінету через систему “Електронний суд”, що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету ЄСІТС. 
Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що всі дії та рішення посадових осіб митниці є аргументованими, відповідають вимогам законодавства України з питань державної митної справи. Позивачем не надано переконливих доказів, які б свідчили про порушення митним органом вимог нормативно-правових актів, в той час, як правомірність дій та вимог митного органу повністю відповідає положенням чинного законодавства.
Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач не навів належних, достатніх та беззаперечних доказів правомірності свого рішення про відмову у визначенні митної вартості за ціною договору та застосування другорядного методу.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд установив такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" (надалі – Позивач) у листопаді 2025 р. ввезло на територію України товари: товар №1- Гвинти з чорних металів, без гайок чи шайб, з хрестоподібним щліцом: -Гвинти самонарізні сталеві цинковані М6,2*50мм з головкою в потай та шліцем під хрест - 960 тис.шт; Торгівельна марка: немає даних; Виробник: JIAXING BESTGIA HARDWARE PRODUCTS CO., LTD, CN. ; товар № 3 - Гвинти з чорних металів, з головками, з хрестоподібним шліцом: -Гвинт сталевий оцинкований М5*45мм з головкою потай та шліцем під хрест, DIN965, - 1 246 тис.шт.; Торгівельна марка: немає даних; Виробник: JIAXING BESTGIA HARDWARE PRODUCTS CO., LTD, CN.; товар №4 - Гвинти з чорних металів, без головки: Гвинт з повною різьбою M8*80 DIN976-1, без головки, без фаски з обох кінців, клас 4.8, оцинкована (товщина 9 мкм), - 40 тис.шт.; Торгівельна марка: немає даних; Виробник: JIAXING BESTGIA HARDWARE PRODUCTS CO., LTD, CN.
Позивач ввіз Товар на підставі нижче вказаних документів:
Пакувальний лист (Packing list) б/н від 18.06.2025 р.
Рахунок-фактура (iнвойс) № OCB-R66936-40-41-42 від 18.06.2025 р.
Коносамент № UTRUST25080955A від 18.08.2025 р.
Автотранспортна накладна № 21159/1 від 31.10.2025 р.
Декларація про походження товару № OCB-R66936-40-41-42 від 18.06.2025 р.
Платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 1170 від 13.12.2024 р.
Платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 1202 від 03.04.2025 р.
Платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 1217 від 15.05.2025 р.
Платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 1218 від 19.05.2025 р.
Платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 1221 від 27.05.2025 р.
Платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 1237 від 23.09.2025 р.
Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №TG301025009 від 30.10.2025р.
Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 21159/1 від 30.10.2025 р.
Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода 10 від 28.04.2025 р.
Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода 11 від 01.08.2025 р.
Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода 7 від 29.12.2021 р.
Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток 21 від 12.12.2024 р.
Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток 25 від 01.04.2025 р.
Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток 26 від 14.05.2025 р.
Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток 27 від 26.05.2025 р.
Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № JBHP-AT-01 від 11.10.2019 р.
Договір про надання послуг митного брокера № 15/1 від 12.01.2023 р.
Договір (контракт) про перевезення № 09.06.2021/832ОД від 09.06.2021 р.
Договір (контракт) про перевезення № 30.05.2018/10ОД-П від 30.05.2018 р.
Креслення виробу від 18.06.2025 р.
Копія митної декларації країни відправлення № 223120250001963851 від 25.05.2025 р.
Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів № 25UA100320042468U5 від 05.11.2025 р.
Контрактом з компанією: JIAXING BESTGIA HARDWARE PRODUCTS CO., LTD, (Китай) № JBHP-AT-01 від 11.10.2019 р. (далі – Контракт) передбачено:
«П. 1.1. Продавець продає, а Покупець купує на умовах і в терміни, викладені нижче товари (надалі іменується «Товар»), які зазначені в Додатках, які є невід`ємною частиною цього Контракту.
П. 2.1. Ціни на Товар приймаються на умовах CFR Одеса/Чорноморськ, Україна, згідно з «Інкотермс 2010», якщо інше не обумовлено в Додатках на поставку конкретної партії товару, які є невід`ємною частиною цього Контракту.
П.2.2. Ціни включають маркування, експортну упаковку, вартість тари і транспортування до пункту призначення.
П.3.1. Продавець поставляє Товар на умовах CFR Одеса/Чорноморськ, Україна, згідно з «Інкотермс 2010», якщо інше не обумовлено в Додатках на поставку конкретної партії товару, які є невід`ємною частиною цього Контракту.
П.3.2. Поставка Товару повинна розпочатися протягом 90 днів з моменту підписання Контракту і може проводитися до закінчення строку дії цього Контракту. Допускається дострокова поставка Товару.
П. 4.1. Оплата за цим Контрактом повинна проводитися в доларах США на рахунок Продавця…
П.4.2. Умови оплати вказуються в кожному Додатку, який є невід`ємною частиною цього Контракту.»
Додатковою угодою № 7 від 29.12.2021 р. строк дії Контракту продовжено до 31.12.2025 р.
Відповідно до умов Додатку №21 від 12.12.2024 р. (внесено зміни Додатковою угодою № 11 від 01.08.2025 р. щодо кількості товару та загальної вартості), Додатку № 25 від 01.04.2025 р., Додатку № 26 від 14.05.2025 р., Додатку № 27 від 26.05.2025 р. до Контракту № JBHP-AT-01 від 11.10.2019 р., за яким здійснювалася поставка товару:
« 2. Умови поставки товарів за цим Додатком: FOB м. Шанхай/Нінгбо, Китай.
3. Передоплата здійснюється в розмірі не менш, ніж 40% вартості партії Товару, що поставляється за цим Додатком. Передплата може здійснюватися частинами. Партія Товару визначається за цим Додатком. Решта суми оплачується перед відвантаженням незалежно від наявності скан-копії коносамента, загальна передплата може складати не повну суму, але не менше ніж 80% від повної суми. Залишки сплачуються після прийомки товару на складі Покупця у терміни, що не перевищують 90 календарних діб.
5. Можлива зміна кількості товару та суми поставки, що поставляється, +/- 10% від зазначеного. Додаткової угоди не потребує – узгоджено та закріплено інвойсом/проформою.»
Керуючись умовами укладеного Контракту, Продавець поставив Покупцю партію Товарів: товар №1- Гвинти з чорних металів, без гайок чи шайб, з хрестоподібним щліцом: -Гвинти самонарізні сталеві цинковані М6,2*50мм з головкою в потай та шліцем під хрест - 960 тис.шт.; товар № 3 - Гвинти з чорних металів, з головками, з хрестоподібним шліцом: -Гвинт сталевий оцинкований М5*45мм з головкою потай та шліцем під хрест, DIN965, - 1 246 тис.шт., товар №4 - Гвинти з чорних металів, без головки: Гвинт з повною різьбою M8*80 DIN976-1, без головки, без фаски з обох кінців, клас 4.8, оцинкована (товщина 9 мкм), - 40 тис.шт., вартість яких була скорегована.
Рішення про коригування митної вартості товарів № UA100320/2025/000140/2 від 05.11.2025 р.:
Вартість за 1 методом: 439 502, 33 грн. з урахуванням транспортних витрат до митного кордону України, з яких було заявлено та сплачено 5 % мита – 21 975,12 грн. та ПДВ – 92 295, 49 грн.
Вартість за 6 (резервним) методом (перерахована митним органом): 1 469 654,80 грн з урахуванням транспортних витрат до митного кордону України, нараховано 5 % мита – 73 482, 74 грн та ПДВ – 308 627, 48 грн.
Підвищення вартості Товару склало: 418 767, 20 грн. (Товару), 20938,36 грн.(5 % мита); 87941,13 грн (ПДВ).
На підтвердження митної вартості товару Позивач відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України надав до Київської митниці всі обов`язкові документи (за переліком відповідно до Картки відмови №UA100320/2025/000849 від 05.11.2025 р.).
Під час контролю митної вартості товару за митною декларацією надійшов запит № 97146 від 05.11.2025 р. (протокол обробки електронного документа № 2157679) в порядку консультації, у якому зазначалось: «…митна вартість імпортованих товарів, заявлених за митною декларацією 05.11.2025 №25UA100320042468U5 не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) в зв`язку з тим, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу (разом з митною декларацією до митного оформлення та додатково за запитом митного органу), містять розбіжності та не містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості та відомостей щодо ціни яка сплачена або підлягає сплаті за ці товари….».
Згідно наведеного запиту позивачу було запропоновано надати достовірні пояснення та додаткові документи за їх наявності, а саме:
1) Інформацію про відсутність обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
2) Договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копія митної декларації відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Представником декларанта було надано розгорнуту відповідь (Вих. від 05.11.2025 р. № 604-02), у якій зазначено: «На Ваш запит повідомляємо, що на даний час інші додаткові документи (окрім вже наданих) отримати не представляється можливим.
В зв`язку з уникненням простою транспорту, просимо митницю (відділ ВКМВ) прийняти самостійне рішення стосовно підтвердження митної вартості товару за наявними документами до закінчення 10 денного терміну розгляду документів, передбаченого Митним Кодексом України.
В разі визначення митної вартості, відмінної від заявленої у МД № 25UA100320042468U5 від 05.11.2025 р., декларування проведемо за вимогами ст.55 МКУ. Додаткові документи будуть надані у терміни та у відповідності норм та вимог МКУ.»
У зв`язку з цим 06.11.2025 р. імпортером, щоб уникнути простій транспорту, а також додаткових незапланованих фінансових затрат підприємства, пов`язаних з цим, було подано митну декларацію №25UA100320042548U3, у якій зазначено митну вартість згідно рішення про коригування митної вартості товарів № UA100320/2025/000140/2 від 05.11.2025 р. (далі – Рішення), сплачено митні платежі за скоригованою ціною та випущено Товар у обіг під гарантію у строк до 04.02.2026р.
Отже, підставою для прийняття спірного рішення стало те, що, на думку митного органу, декларантом до митного оформлення не надано всіх документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних то об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості.
Доводи відповідача щодо законності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості ним фактично зведено до спрацювання ризиків АСАУР (Автоматизована система аналізу та управління ризиками), згідно яких, на переконання митного органу, документи, подані для підтвердження митної вартості товару разом з митною декларацією відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Таким чином, на думку Позивача, ним були надані усі документи, які передбачені законодавством, що були запитані митним органом та які мали відношення до поставки товару. Однак, незважаючи на надані документи та пояснення, Відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA100320/2025/000140/2 від 05.11.2025 р., що є предметом даного судового оскарження.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.
відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч.1 ст.257Митного кодексу України).
Згідно положень статті 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно із п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч.1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).
Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею
Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України, передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч.ч.3, 4 ст.64 Митного кодексу України).
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.
Судом при розгляді даної справи встановлено, що при ухваленні спірних рішень митний орган посилався на те, що надані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містили розбіжності, також що не було надано перекладу копії митної декларації країни відправлення.
Відтак, з тлумачення статті 254 МКУ випливає, що митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
З огляду на законодавчі положення та ч. 2 ст. 53 МКУ, декларація країни відправлення не належить до переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів. Крім того, процес оформлення та видачі декларації країни відправлення регулюється законодавством країни відправлення (в даному випадку Китай), а відповідно декларант жодним чином на процес її оформлення вплинути не може і надає до митного оформлення у тому вигляді як отримав від постачальника у якості додаткового документа.
Стосовно доводів відповідача щодо коригування митної вартості суд зазначає, що надані позивачем на підтвердження митної вартості товару документи підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, а відповідачем в оскаржуваному рішенні не вказано на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості.
Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.
Окремо суд зазначає, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди подібні (аналогічні) товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Крім того суд зазначає, що позивач надав відповідні пояснення з приводу формування та узгодження замовлення партії товару за даним Контрактом.
Сторони узгодили укладення відповідних Додаткових угод на його виконання, але Позивач не вказував на хронологію укладання даних документів.
Відповідно Додаткові угоди були укладені раніше, а Інвойс підсумував попередньо здійснене одне (велике) замовлення, тому й дата його оформлення пізніша за дати складання Додатків на поставку. Окреслене питання є свободою господарської діяльності Позивача та стосується його взаємовідносин з Постачальником, якщо сторони узгодили такі взаємовигідні умови для роботи, то митний орган не має повноважень їх корелювати. Різниця у внесених сум оплати пояснюється таким чином, що з одним платежем за оплату відповідного Додатку можуть вноситися депозити на оплату інших Додатків та в рахунок майбутніх поставом, оскільки даний Контракт є довготривалим і постачання товару на його основі йдуть вже з 2019 року.
Серед іншого суд зазначає, що митна декларація країни відправлення не є обов`язковим документом та надається, якщо є у наявності в декларанта. Митна декларація країни відправлення не визначена Митним кодексом України як документ, що підтверджує митну вартість товару, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 49, ч.1 ст. 51 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного Кодексу України і експортна декларація країни відправлення може носити інформаційний характер.
Інші доводи відповідача висновків про належне підтвердження митної вартості з боку позивача не спростовують.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи сторін в цій справі отримали достатню оцінку.
Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення митного органу про коригування митної вартості.
Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, перевіривши згідно наведеної норми оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, суд вважає, що воно підлягає скасуванню, оскільки прийняте не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, без дотримання вимог законодавства. При його ухваленні відповідач керувався власним судженням, яке ґрунтувалося на припущеннях.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" (бульв. Гончарівський, буд. 4, оф. 505,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61012, код ЄДРПОУ 34469408) до Київської митниці (бульв. Гавела Вацлава, буд.8 А,м. Київ,03124, код ЄДРПОУ 43997555) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA100320/2025/000140/2 від 05.11.2025 р.
Стягнути з Державної митної служби України Київської митниці (бульв. Гавела Вацлава, буд.8 А,м. Київ,03124, код ЄДРПОУ 43997555) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТЕКС ТРЕЙДИНГ" (бульв. Гончарівський, буд. 4, оф. 505, м. Харків, 61012, ЄДРПОУ: 34469408) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3328,00 грн (три тисячі триста двадцять вісім гривень).
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Заічко О.В.