Справа № 308/8357/25

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: судді Бедьо В.І., при секретарі Малиновській І.Ю., розглянувши у судовому засіданні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовною заявою представника позивача Павленко Сергія Валерійовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
У червні 2025 року представник позивача Павленко С.В. який діє в інтересах АТ «Кредобанк» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до  ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості. Рішенням суду від 08.04.2026 позовні вимоги були задоволені частково.
До суду надійшла заява представника відповідача Бондарєвої О.С. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.
На виконання вимог суду представником відповідача надано суду договір про надання правової допомоги від 17.12.2025, акт №1 про приймання-передачу наданих послуг від 09.04.2026 та платіжну інструкцію про авансування на суму 10 650, 00 грн.. Посилаючись на положення ст.ст.133, 137 ЦПК України, представник відповідача просить визначити розмір витрат Відповідача на правничу допомогу пропорційно частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, або в більшому розмірі з урахуванням поведінки Позивача відповідно до ч. 9 ст.141 ЦПК України. Застосувати положення ч. 10 ст.141 ЦПК України, провести взаємозалік судових витрат та стягнути з АТ «КРЕДОБАНК» на користь ОСОБА_1 різницю між сумами судових витрат у розмірі 2 394,48 грн або в іншому розмірі,
Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, в судовому засіданні участі не брали, їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.
Як встановлено судом, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2026 у цивільній справі за позовом представника позивача Павленко Сергія Валерійовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк», (ЄДРПОУ: 09807862, місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул.. Сахарова, буд.78) заборгованість за кредитним договором № іро26377 від 08.09.2021 року в межах вартості спадкового майна у розмірі 192 989,30 (сто дев`яносто дві тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 30 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк», (ЄДРПОУ: 09807862, місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул.. Сахарова, буд.78) судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 3 005,52 (три тисячі п`ять) гривень 52 копійок. У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.
Згідно умов договору № ШЯВ-1 про надання правової допомоги від 17.12.2025, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Бондарєвою О.С. де адвокат прийняв на себе зобов`язання надавати юридичну / правову допомогу в обсязі і на умовах, що визначені цим договором, зокрема представляти у встановленому порядку інтереси ОСОБА_1 та виконувати всі необхідні дії.
Пунктом 3.3 договору визначено, що оплата наданих послуг за Договором здійснюються Замовником у безготівковій формі протягом трьох днів після підписання сторонами Акта приймання-здачі наданих послуг.
Як вбачається з п. 3.4 договору, оплата Замовником послуг також може здійснюватися шляхом повної/часткової попередньої оплати на розрахунковий рахунок Виконавця за попередньою домовленістю між Сторонами.
Відповідно до Акту № 1 здачі-приймання наданих послуг від 09.04.2026, підписаного ОСОБА_1 та адвокатом Бондарєвою О.С., у відповідності до договору про надання правової допомоги від 17.12.2025 адвокатом були надані наступні послуги: 1) консультація клієнта, узгодження правової позиції; 2) ознайомлення та аналіз матеріалів судової справи №308/8357/25; 3) проведення контррозрахунку у справі; 4) підготовка, написання та подання відзиву у справі; 5) підготовка, написання і подання клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача разом із заявою в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України та письмовими поясненнями щодо розподілу судових витрат у справі. Загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 10637,00 грн.
Нормативно-правове обґрунтування
Положенням ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зі змісту п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі Баришевський проти України, Двойних проти України, Меріт проти України).
За висновками ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем подано договір про надання правничої допомоги, квитанцію про оплату правничої допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг та розрахунок витрат, згідно з якими загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 10 637,00 грн.
Суд вважає зазначені докази належними та допустимими у розумінні ст.ст.76–81 ЦПК України, а заявлені витрати такими, що є реальними, необхідними та співмірними зі складністю справи, характером виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих послуг та часом, витраченим на надання правничої допомоги.
При цьому суд враховує, що під час ухвалення основного рішення судом було відмовлено позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з неподанням належних та допустимих доказів понесення таких витрат, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09 жовтня 2020 року у справі №509/5043/17.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Отже, однією із особливостей процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Такий висновок відповідає позиціям КАС у складі ВС у постанові від 26.06.2019 року у справі №813/481/18,ОП КГС у складі ВС у постанові № 925/1137/19 від 22.01.2021, КАС ускладі ВС у постанові від 21.01.2021 року у справі № 280/2635/20, та відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Враховуючи приписи ч. 8 ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги домовленість між відповідачем та адвокатом Бондарєвою О.С. щодо строків сплати адвокатських послуг, закріплену п.п. 3.3 та 3.4. договору між ними.
Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення питання про розподіл судових витрат суд оцінює розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.
Суд звертає увагу, що відповідно до акта здачі-приймання наданих послуг загальна вартість фактично наданої професійної правничої допомоги становить 10 637,00 грн.
При цьому суд виходить саме із вартості послуг, визначеної актом здачі-приймання наданих послуг як первинним документом, що підтверджує обсяг та вартість фактично наданої правничої допомоги, а не із загальної суми коштів, перерахованих згідно квитанції про оплату правничої допомоги у розмірі 10 650,00 грн.
Наявність різниці між сумою, зазначеною у квитанції про оплату, та вартістю послуг, визначеною актом приймання-передачі, сама по собі не свідчить про те, що компенсації підлягає вся сума перерахованих коштів, оскільки предметом розподілу судових витрат є саме фактично підтверджена вартість наданих послуг, визначена сторонами у відповідному акті.
Як убачається з рішення суду, позовні вимоги задоволено частково, а відповідач фактично виграв 50,8 % спору (10637*50,8%) = 5403,59), у зв`язку з чим витрати відповідача на професійну правничу допомогу підлягають компенсації пропорційно до частини позовних вимог.
Таким чином, із загальної суми витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 10 637,00 грн, компенсації підлягає 5 233,41 грн. (10637,00 грн. – 5403,59 грн.).
Разом з тим, рішенням суду з відповідача на користь позивача вже стягнуто судовий збір у розмірі 3 005,52 грн.
Відповідно до ч. 10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
З аналізу наведених норм права вбачається, що процесуальний закон передбачає не окреме самостійне стягнення всіх сум судових витрат, а визначення остаточної різниці між такими сумами після проведення взаємозаліку.
Отже, визначення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу у сумі 5 233,41 грн. є підставою для проведення взаємозаліку судових витрат, а не окремою самостійною сумою до стягнення понад уже визначену різницю.
Інше тлумачення призвело б до подвійного стягнення одних і тих самих витрат, оскільки сума різниці судових витрат вже формується з урахуванням визначених судом витрат на правничу допомогу та раніше стягнутого судового збору.
Таким чином, після проведення взаємозаліку судових витрат різниця між сумами судових витрат, яка підлягає стягненню з АТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 , становить 2 227,89 грн (5 233,41 грн - 3 005,52 грн).
Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Судом встановлено, що під час розгляду справи відповідачем здійснювалось добровільне погашення заборгованості, внаслідок чого фактичний розмір заборгованості зменшився, однак позивач не здійснив актуального перерахунку заборгованості та продовжував підтримувати позовні вимоги у первісному розмірі, що призвело до штучного збільшення обсягу спору та необхідності понесення відповідачем додаткових витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з АТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 різниці між сумами судових витрат у розмірі 2 227,89 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 268, 270 ЦПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Заяву представника відповідача Бондарєвої Олени Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом представника позивача Павленко Сергія Валерійовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Ухвалити у справі за позовом представника позивача Павленко Сергія Валерійовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - додаткове судове рішення щодо вирішення питання про судові втрати.
Визначити розмір витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, що підлягають компенсації, у сумі 5 233,41 (п`ять тисяч двісті тридцять три) гривні, 41 копійка.
Провести взаємозалік судових витрат у справівідповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із чим стягнути зАкціонерного товариства «Кредобанк» (ЄДРПОУ: 09807862, місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул.. Сахарова, буд.78) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) різницю між сумами судових витрат у розмірі 2 227,89 (дві тисячі двісті двадцять сім) гривень, 89 копійок.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області Бедьо В.І.