ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1549/26 Справа № 209/2051/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Левицька Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 травня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Серебрякова Е.С. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Серебрякова Ернеста Сергійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
на постанову судді Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 21 квітня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 21 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 13.03.2026 за адресою: м. Кам`янське, пр-т. Металургів 2, було зупинено автомобіль за порушення ПДР, а саме: скоїв зупинку на мосту Мазда д.н.з. НОМЕР_1 , при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 , останній поводив себе нервово, тремтіння рук, зіниці ока не реагували на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку відмовився на бодікамеру поліцейських, чим порушив п.2.5 ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування оскаржуваної постанови як незаконної та необґрунтованої.
Вказує, що суд першої інстанції не врахував висновок №103/1 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та невиконання працівником поліції вимог ст.256 та 266 КУпАП.
З висновку №103/1 вбачається, що ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено та він знаходиться у тверезому стані.
Захисник вказує, що у порушення порядку проходження огляду на стан сп`яніння водія, визначеного ст. 266 КУпАП та відповідними інструкціями МВС/МОЗ, працівник поліції примусово зобов`язував ОСОБА_1 сідати в службовий автомобіль та проїхати до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння. Однак прямого обов`язку сідати до службового автомобіля працівників поліції для прослідування до медичного закладу для медичного огляду на стан сп`яніння, а також для складання протоколу про адміністративне правопорушення, якщо особа не затримана, у чинному законодавстві немає.
Відомо, що ОСОБА_1 не був затриманий, протокол про його затримання згідно ст. 261 КУпАП не складався. 
Стосовно порядку проїзду до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, адвокат зазначає, що якщо особа не згодна з результатами огляду на місці, або відмовляєтеся від нього, то поліцейський направляє особу до медичного закладу, але не обов`язково у службовому автомобілі працівника поліції. Особа, на яку складається протокол, може їхати на своєму автомобілі в супроводі поліції, або на своєму автомобілі, якщо за кермом буде будь-яка інша особа, яка має посвідчення водія на право на керування транспортним засобом, за проханням особи, на яку складається протокол про адміністративне правопорушення.
Вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я з метою перевірки на стан наркотичного сп`яніння та був зацікавлений у результаті висновку, оскільки хотів спростувати необґрунтовану підозру поліцейського.
Як у постанові суду, так і в протоколі про адміністративне правопорушення неправдиво зазначено про те, що транспортний засіб було зупинено. ОСОБА_1 , в той час як його побачили працівники поліції та підійшли до транспортного засобу, який стояв на місці, як водій автомобіля просто сидів за кермом.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не було складено та надано письмового направлення на проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я.
Також не було відсторонено ОСОБА_1 від керування та не складено акт відсторонення водія від руху на транспортному засобі.
Таким чином, на думку апелянта, працівники поліції порушили вимоги Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків, які були присутні під час складання протоколу.
Протокол про адміністративне правопорушення відображає виключно суб`єктивні судження самих поліцейських, що свідчить про те, що працівниками поліції недотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Захисник зазначає, що ОСОБА_1 не були роз`ясненні належним чином його права, передбачені ст.63 Конституції України, що шкодить діловій репутації Національної поліції України.
Вказує, що працівником поліції повинна здійснюватись безперервна зйомка (відеозапис) на нагрудний відеореєстратор (боді-камеру). Відеозапис повинен бути безперервний (повний). Якщо відеозапис не повний (не безперервний), то такий доказ не може братись судом до уваги і не може бути врахований судом при ухваленні законного процесуального рішення.
Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським з грубим порушенням, відсутній доказ керування ОСОБА_1 у нетверезому стані. В діях ОСОБА_1 відсутня суспільна небезпеки, яка могла б спричинити шкоду державним, суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам.
У Постанові ВСУ від 23.10.19 по справі № 357/10134/17 викладена правова позиція щодо доказів у справі про адміністративні правопорушення (п.33-36). Відсутність доказів керування транспортним засобом виключає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того захисник посилається на практику Чернігівського апеляційного суду, викладену у постанові від 19 грудня 2024 року у справі № 743/1352/24, Франківського районного суду м. Львова (постанова від 17 грудня 2024 року у справі №465/6358/24), Гусятинського районного суду Тернопільської області (постанова від 28 листопада 2024 року у справі №604/917/24).
На підставі викладеного просить постанову судді Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 21 квітня 2026 року - скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Даних про поважність причини неявки, клопотань про відкладення судового засіданні до суду не надходило. Враховуючи думку захисника Серебрякова Е.С., апеляційний суд, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, вважає можливим проведення апеляційного розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час апеляційного перегляду справи захисник Серебряков Е.С. підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Додатково звертав увагу на відсутність доказів відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та вказував, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження відповідного огляду, але не бажав їхати до лікарні на службовому автомобілі працівників поліції під їхнім примусовим супроводом. Своє бажання ОСОБА_1 реалізував пізніше, коли самостійно проїхав до закладу охорони здоров`я, де пройшов відповідний медичний огляд та згідно висновку №103/1 у нього не було встановлено наркотичного чи алкогольного сп`яніння. 
Також захисник зауважив на тому, що у справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував ТЗ за тих обставин, що йому інкримінуються, оскільки він лише сидів за кермом нерухомого автомобілі та узбіччі дороги. Тому твердження в рапорті працівника поліції про зупинку автомобілі під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил зупинки на мосту є безпідставними. 
Окрім того вказує на незаконність вимог поліцейських до ОСОБА_1 пересісти до їх службового автомобіля для доставки його до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та на відсутність у справі свідків відмови ОСОБА_1 від проходження вказаного медичного огляду. 

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, які перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №613954 від 13.03.2026, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1), 13 березня 2026 року о 14:59:00 годині в м. Кам`янське, проспект Металургів, 2, було зупинено автомобіль Мазда д.н.з. НОМЕР_1  за порушення ПДР, а саме скоїв зупинку на мосту. При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 , останній поводив себе нервово, тремтіння рук, зіниці ока не реагували на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, у медичному закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку відмовився на бодікамеру поліцейських, чим порушив п.2.5 ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
У графі “свідки чи потерпілі» зазначено, що вони не залучались.
Подію зафіксовано на технічний засіб відеозапису: 470508.
У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено: «не против проходжения анализов. Дам пояснення в суді».
Вказано, що тимчасово документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, посвідчення водія НОМЕР_2 показано через систему «Дія».
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце розгляду справи, про що мається власноручний підпис водія у відповідній графі.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів убачається, що 13.03.2026 у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає дійсності, тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло. Огляд на визначення стану сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою водія. Подію зафіксовано на бодікамеру поліцейського № 798699. Акт підписаний працівником поліції, який його складав. Водій ОСОБА_1 від підпису в акті відмовився (а.с.2).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, 13.03.2026 о 14.59 годин водій ОСОБА_1 направлявся працівниками поліції до закладу охорони здоров`я — КНП КМЛ ДОР №9 (перша міська лікарня) для проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. Огляд водія не проводиться у зв`язку з відмовою водія. Направлення підписане працівником поліції, що його складав (а.с.3).

З рапорту поліцейського СРПП ВП № 1 Кам`янського РУП убачається, що під час несення служби у добовому наряді було зупинено автомобіль Мазда д.н.з. НОМЕР_1 за порушення ПДР, а саме п.13.9 «г» - стоянка, зупинка на мосту заборонена. При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, так як поведінка останнього не відповідала дійсності, зіниці очей не реагували на світло, тремтіли руки. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, що зафіксовано на бодікамеру поліцейського. Після чого на водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП (серії ЕПР1 № 613954) за порушення пункту 2.5 ПДР (а.с.4). 

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії № 6825997 від 13.03.2026, на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за порушення ним п. 15.9 «г» ПДР – зупинка транспортного засобу на мосту (а.с.6).

Згідно висновку № 103/1, виданого КНП КМР «Міська лікарня № 9» 13.03.2026, о 16 годині 40 хвилин 13 березня 2026 року за особистою заявою ОСОБА_1 проведено його огляд та ознак наркотичного сп`яніння не виявлено (а.с.40).

Згідно довідки, виданої 18.03.2026 лікарем-неврологом медичного центру «Medicum», ОСОБА_1 звернувся до закладу охорони здоров`я зі скаргами на нестабільний АТ, тахікардію, тривожність, заїкання (з дитинства за словами), тремор верхніх кінцівок, які посилюються при нервовому перенапруженні. ОСОБА_1 встановлено діагноз: Інші розлади вегетативної нервової системи. Логоневроз. Тривожно-депресивний синдром (а.с.41).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, наявний на двох файлах під назвами «export-z3jr9» та «WhatsApp 2026-04-01 at 14.32.37», який міститься на одному DVD-R диску, долученого до матеріалів справи (а.с.8).
Так, на відеофайлі під назвою «export-z3jr9» наявний відеозапис з нагрудної камери працівника поліції № 798699 від 13.31.2026 тривалістю 14:40:06-15:17:45 години, з якого видно, що працівник поліції підходить до автомобіля, який зупинився на узбіччі проїжджої частини, привітався, повідомив, що згідно вимог ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» ведеться повна відеофіксація події.
Працівник поліції: «Шановний водій, Ви зупинили транспортний засіб на мосту, що є забороненим. Будь ласка, надайте Ваше посвідчення водія і документи на автомобіль».
Водій, як у подальшому буде встановлено – ОСОБА_1 , перебуває на водійському місці та спілкується з поліцейськими, відкривши скло водійських дверей на декілька сантиметрів: «Я нічого не порушив. Я включив аварійку, не знаю, що з машиною…»
Працівник поліції: «Машина у Вас працює!»
ОСОБА_1 : «Не, так акумулятор же працює… а вона заглохла, не знаю, що з нею…»
Працівник поліції: «У Вас машина заведена!»
ОСОБА_1 : «Де заведена? У мене начав «троїть движок»».
Працівник поліції: «Ви зупинились на мосту».
ОСОБА_1 : «Хлопці, у мене машина начала троїть…».
Працівник поліції: «Ви щось вживали? У мене є підозра, що Ви вживали наркотичні речовини. Заплющіть, будь ласка, очі».
ОСОБА_1 заплющів очі, а поліцейський посвітив в очі водія ліхтариком мобільного телефону.
Працівник поліції: «Зіниці Ваших очей не реагують на світло».
ОСОБА_1 о 14:43:00 годин: «В сенсі «зіниці ока»? Пишіть постанову за зупинку».
Працівник поліції з`ясував у водія ОСОБА_1 його домашню адресу та повідомив, що відносно нього буде складено постанову про накладання адміністративного стягнення за зупинку транспортного засобу на мосту.
О 14:44:54 працівник поліції: «Шановний водію! Я маю підозру, що Ви вживали наркотичні речовини або психотропні препарати. Пропоную Вас проїхати до найближчого медичного закладу для проходження огляду на визначення стану сп`яніння у визначеному законом порядку».
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Какие наркотические засобы?».
На відеозапису видно, що з автомобіля ОСОБА_1 вийшов чоловік, який назвався батьком ОСОБА_1 та почав сперечатися з працівниками поліції.
Працівник поліції о 14:45:31 годині до водія ОСОБА_1 : «Я пропоную Вам пройти медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння. Якщо Ви відмовитесь, щодо Вас буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення вимог п.2.5. Правил дорожнього руху».
Жінка, яка перебуває на задньому сидіння автомобіля ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Я его мать. Я тоже наркоманка, со стажем».
Батько ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Он не курит и не пьет!»
Працівник поліції о 14:46:25 годині до водія ОСОБА_1 : «Я пропоную Вам проїхати до першої міської лікарні для проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння».
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Давайте без этого, я вас прошу!»
Працівник поліції: «Я підозрюю, що Ви вживали наркотичні засоби, тому що Ваші зіниці очей не реагують на світло…»
ОСОБА_1 о 14:46:42 годині, перериваючи поліцейського, мовою оригіналу: «Что за цирк, ребята?»
О 14:46:42 годині працівник поліції: «Ви відмовляєтесь?»
Батько ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Мы переселенцы, хотели в амбулатории гуманитарку оформить. Машина начала «троить»».
Працівник поліції: «Якщо переселенці, то можна порушувати правила дорожнього руху?»
Батько ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Какие правила? Мост вон начинается. Тут еще дорога! Ну понятно…»
Працівник поліції: «Будь ласка, відійдіть від мене і з проїжджої частини. Я спілкуюсь з водієм».
Працівник поліції до водія ОСОБА_1 : «Якщо ви відмовляєтесь проїхати до лікарні для проходження огляду, щодо Вас буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за відмові від проходження огляду. Ви відмовляєтесь?»
ОСОБА_1 : «Нет, не відмовляюсь».
Працівник поліції о 14:48:30 годині: «Будь ласка, прошу Вас до патрульного автомобіля, поїдемо до медичного закладу. На даний час Ви відсторонені від керування транспортним засобом. Якщо Ви відмовитесь від проходження огляду, щодо Вас буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду».
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Почему в вашей машине?»
Працівник поліції: «Тому що Ви відсторонені від права керування транспортним засобом. Ми відвеземо Вас до медичного закладу для здачі відповідних аналізів. Останній раз питаю (14:49:26 годин), Ви будете їхати в першу міську лікарню для проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння?»
Жінка, яка перебуває в автомобілі ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Я не отдам сына!»
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Пусть отец сядет за руль и меня отвезет!».
Працівник поліції: «Ми на службовому автомобілі відвезем Вас в лікарю і привезем назад. Ви їдете, чи відмовляєтесь?»
ОСОБА_1 : «Я не відмовляюсь».
Працівник поліції: «Якщо не відмовляєтесь, будь ласка, прошу Вас до патрульного автомобіля і поїдемо».
ОСОБА_1 о 14:50:04 годин, мовою оригіналу: «Нет, я буду в своей машине!»
Працівник поліції: «Все зрозуміло. Щодо Вас буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення вимог п. 2.5. ПДР, за відмові від проходження огляду на визначення стану сп`яніння».
Видно, що працівник поліції переходять до складання адміністративних матеріалів.
О 14:51:05 годині працівник поліції до ОСОБА_1 : «На даний час ми відстороняємо Вас від керування, поки Ви не пройдете медичний огляд на визначення стану сп`яніння».
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Почему я должен ехать с вами?»
Працівник поліції: «Ми зобов`язані доставити Вас до медичного закладу, де у нашій присутності Ви будете здавати аналізи».
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Я не хочу на вашем автомобиле!»
Відеозаписом зафіксовано, що матір водія ОСОБА_1 сперечається з працівниками поліції, а потім, мовою оригіналу: «Ну тогда вы садитесь с нами!»
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Я не отказывался!».
Працівник поліції вручає ОСОБА_1 копію постанови про накладення адміністративного стягнення за стоянку транспортного засобу на мосту та о 14:53:43 годині: «Останній раз пропоную Вам проїхати до медичного закладу для проходження огляду».
ОСОБА_1 о 14:53:46 годині, мовою оригіналу: «Я на вашей машине не поеду! Я боюсь с вами ехать».
Працівники поліції переходять до складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших адміністративних матеріалів.
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Я не отказывался. Я поеду на своей машине в больницу, а вы езжайте за нами».
Батько ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Я не удивляюсь, что нас побеждают россияне, мы между собой договориться не можем!».
Працівник поліції о 14:56:02 годині до ОСОБА_1 : «Повідомляю, що Вам заборонено рухатись на транспортному засобі. Якщо Ви продовжите рух, щодо Вас буде складено ще один протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП».
Матір ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Мы же украинцы, ребята! Давайте договоримся!»
Працівники поліції складають адміністративні матеріали та о 15:09:08 до водія ОСОБА_1 : «Шановний водій! Щодо Вас складено протокол про адміністративне правопорушення, Ви будете отримувати його копію? »
ОСОБА_1 : «Да».
Працівники поліції роздрукували протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , оголосили його та вручили водію його копію.
Мати ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Теперь мы видим, как вы относитесь к Донецкой области! Нельзя так поступать! Бумеранг он есть! Разве можно хорошего парня, который не курит и не пьет… Я не дам вам ребенка! Родители вам говорят, а вы не слышите!» 
На відеофайлі під назвою «WhatsApp 2026-04-01 at 14.32.37» міститься запис з відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції від 13.03.2026 тривалістю 14;39:37-14:40:36 годин, з якого видно, що працівники поліції під`їхали до автомобіля ОСОБА_1 , який зупинений на узбіччі проїжджої частини з включеними задніми фарами - сигналами «стоп». Працівники поліції підійшли до вказаного автомобіля та спілкуються з водієм, який перебуває на місці водія в середині автомобіля. 

Дослідивши відео з нагрудних камер працівників поліції, апеляційний суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.
Відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено номери нагрудних камер працівників поліції, ці ж номери камер зазначені і на відеозаписі, долученому до матеріалів провадження.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що відеозапис долучений до матеріалів справи не є повним та безперервним – не відповідають дійсності, оскільки наявний у справі відеозапис з нагрудної камери працівника поліції № 798699 є безперервним, на ньому у повній мірі зафіксовано всі обставини справи, які підтверджуються всією сукупністю доказів, досліджених судом під час розгляду даної справи. При цьому наявним відеозаписом підтверджується, що працівники поліції підійшли до автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 , що зупинився на узбіччі проїжджої частини мосту, вказали йому про порушення вимог правил дорожнього руху – зупинку автомобіля на мосту. Під час спілкування з водієм виявили у того ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, мотивуючи тим, що він боїться їхати до медичного закладу в службовому автомобілі поліцейських.
Відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому є належним та допустимим доказом у справі. Доказів монтажу, редагування наданого запису з метою фальсифікації даних, зафіксованих на ньому, стороною захисту надано не було та судом на встановлено.
Зазначені на вказаних відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження сторони захисту про те, що у справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, під час спілкування з поліцейськими водій ОСОБА_1 жодним чином не оспорював факт керування ним автомобілем, зазначаючи лише про те, що його автомобіль «заглох», «троїть двигун», тому він зупинився на узбіччі. Жодних зауважень про те, що він не керував транспортним засобом та про безпідставність вимог працівників поліції щодо проходження огляду на перебування у стані наркотичного сп`яніння, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також його батьки, які перебували разом з ним в транспортному засобі, не зазначали.
Апеляційний суд вважає, що хоча вказаний відеозапис і не містить факту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , на що звертає увагу апелянт, але в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та відмову від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Оспорювання в апеляційній скарзі наявності у  ОСОБА_1  ознак наркотичного сп`яніння та посилання захисника на висновок КНП КМР «Міська лікарня № 9» від 13.03.2026 № 103/1, відповідно до якого у ОСОБА_1 не виявлено ознак наркотичного сп`яніння (а.с.40), як на підставу для закриття адміністративного провадження за фактом відмови останнього від проходження запропонованого працівниками поліції медичного огляду у визначеному законом порядку та медичного закладу, є неспроможним, оскільки ОСОБА_1 інкриміновано факт відмови від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку, а не факт його керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. 
При цьому апеляційний суд враховує, що вказаний висновок було складено на підставі особистого звернення ОСОБА_1 до медичного закладу о 16.40 годині 13.03.2026, тобто вже після закінчення процедури складання щодо нього працівниками поліції о 15.09 годині 13.03.2026 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, законодавство про адміністративне правопорушення не передбачає можливості оспорювання водієм встановлених уповноваженою особою ознак наркотичного сп`яніння, оскільки підстави вважати, чи перебувають особи у стані сп`яніння, відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд.
Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як зазначено у п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.4 розділу 1 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:
- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);
- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).
Згідно з пункту 12 розділу IІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 № 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівниками поліції у останнього були виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло та тремтіння рук. Водієві неодноразово (14:44:54, 14:45:31, 14:46:25, 14:49:26 годин) було запропоновано пройти медичний огляд на перебування у стані сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій ОСОБА_1 , хоча і говорив, що не відмовляється від проходження огляду, однак виконати вимогу патрульних поліцейських та сісти в їх службовий автомобіль з метою проїзду до медичного закладу категорично відмовлявся. На думку апеляційного суду, така поведінка водія ОСОБА_1 свідчить про його небажання на законну вимогу поліцейських проходити медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, під завуальованим приводом небажання їхати до закладу охорони здоров`я на службовому автомобілі поліцейських. 
При цьому працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що за відмову від проходження медичного огляду щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, однак той відмовився пересідати в автомобіль поліцейських, повідомивши, що боїться та залишиться в своїй машині (14:50:04 годин). І лише після цього працівники поліції перейшли до складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.
На переконання апеляційного суду дії працівників поліції відповідали вимогам ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Апеляційні доводи захисника про те, що у порушення порядку проходження огляду на стан сп`яніння водія, визначеного ст. 266 КУпАП та відповідними інструкціями МВС/МОЗ, працівник поліції примусово зобов`язував ОСОБА_1 сідати в службовий автомобіль та проїхати до медичного закладу для проведення огляду, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 не був затриманий, є безпідставними та ґрунтуються на хибному тлумаченні захисником вимог закону.
Так, відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Згідно ч.12 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Таким чином, саме на поліцейських законодавцем покладено обов`язок доставки особи до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення відповідного медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. При цьому законом не визначено жодної можливості для водія, у якого працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння та відсторонили від керування транспортним засобом, своїм автомобілем дістатися до медичного закладу. 
Є неприйнятними і доводи захисника про відсутність у ОСОБА_1 13.03.2026 ознак наркотичного сп`яніння, оскільки такі не були виявлені у останнього згідно висновку №103/1.
Відповідно до п.п.1,2 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
Огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря — фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту),
Отже, законом встановлено чіткі вимоги до проведення огляду водія з метою визначення стану наркотичного сп`яніння, зокрема визначено перелік медичних закладів, яким надається право на проведення такого огляду, крім того, такий огляд обов`язково повинен бути проведений лікарем у присутності працівників поліції. 
Таким чином апеляційний суд вважає, що досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 21 квітня 2026 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Твердження апелянта про те, що працівниками поліції не було складено письмового направлення водія на проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я – не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи (а.с.3) таке направлення щодо ОСОБА_1 від 13.03.2026 наявне.
Водночас, є неспроможними і доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від права керування транспортним засобом. Згідно відеозапису з нагрудної камери працівника поліції № 798699, останній декілька разів (14:48:30, 14:51:05, 14:56:02) наголошував, що водію ОСОБА_1 заборонено рух транспортним засобом.
Не заслуговують на увагу також доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, а мав можливість їхати до лікарні у своєму автомобілі за направленням поліцейських; що у протоколі неправдиво зазначено, що транспортний засіб було зупинено поліцейськими, хоча автомобіль стояв на місці, а водій просто сидів за кермом автомобіля.
Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 613954 від 13.03.2026, о 14:58 годині 13.03.2026 в м. Кам`янське, проспект Металургів, 2, було зупинено автомобіль Мазда д.н.з. НОМЕР_1  за порушення ПДР, а саме скоїв зупинку на мосту. При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 , останній поводив себе нервово, тремтіння рук, зіниці ока не реагували на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, у медичному закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку відмовився на бодікамеру поліцейських, чим порушив п.2.5 ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).
Будь-яких суперечностей або неточностей протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить, у ньому у повній мірі зазначено суть та ознаки вчиненого адміністративного правопорушення, місце його вчинення, вірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, порушений водієм, а також інші необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП.
Апеляційні доводи сторони захисту про те, що автомобіль ОСОБА_1 не було зупинено, а поліцейські підійшли до нього, коли він стояв – не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст 130 КУпАП, а саме його відмову, як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, про що і зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 613954 від 13.03.2026.
Що стосується доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить зазначення даних про свідків та понятих, апеляційний суд зазначає таке.
Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до матеріалів даної справи, працівниками поліції під час спілкування з водієм ОСОБА_1 були застосовані спеціальні технічні засоби відеозапису, факт відмови водія від проходження медичного огляду зафіксовано на нагрудну боді-камеру, тому проводити огляд останнього у присутності свідків не було необхідності. 
Щодо доводів апелянта про порушення працівниками патрульної поліції вимог закону у зв`язку із не роз`ясненням особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 7613954, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, про що у відповідній графі наявний власноручний підпис останнього (а.с.1).
Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені шляхом, зокрема і подання апеляційної скарги та надання їй можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді. Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що права, що перелічені в ст. 268 КУпАП, передбачають їх використання під час розгляд справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.
Однак до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, а отже відмовився від свого права бути почутим судом та висловити свою версію подій. 
За таких обставин, відсутність даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ні ОСОБА_1 , ні його захисник не скористалися процесуальною можливістю та не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб – працівників поліції.
Обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності судом не встановлено та стороною захисту надано не було.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, зокрема і доводам сторони захисту про наявність підстав для закриття адміністративного провадження, та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Посилання апелянта з цього приводу на певні рішення інших судів є некоректним, оскільки існуюча в Україні система права, зокрема, про адміністративні правопорушення, не передбачає його джерелом, судовий прецедент. Згідно ч.1 ст.36 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Отже рішення місцевих чи апеляційних судів, зокрема й ті, на які посилається апелянт, не створюють правових позицій, які б формували єдність судової практики в Україні.
Разом з цим, на переконання апеляційного суду, є безпідставними посилання апелянта на правову позицію КАС Верховного Суду, викладену у справі №357/10134/17 щодо відсутності у справі доказів порушення водієм вимог правил дорожнього руху, оскільки ці висновки стосуються правовідносин, що регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, а отже є відмінними від правовідносин, які існують у нашій справі та які регулюються нормами КУпАП, зокрема, статтею 251 цього Кодексу.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними та задоволенню не підлягають, а постанова Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 21 квітня 2026 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Серебрякова Ернеста Сергійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 21 квітня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО