Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
15 травня 2026 року Справа № 520/5231/26 

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сагайдак В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, буд. 6,м. Київ,03049, код ЄДРПОУ 00034022) третя особа: Військової частини НОМЕР_2 код НОМЕР_3 ) , третя особа: Військова частина НОМЕР_4 код НОМЕР_5 ) , третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини (вул. Інститутська, буд. 21/8,м. Київ,01008, код ЄДРПОУ21661556) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду та не прийняття рішення по суті поданої заяви Позивачем від 12.02.2026.
- зобов`язати Міністерство оборони України провести службове розслідування відносно командування військової частини НОМЕР_2 та про результати повідомити Позивача.
- зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо повідомлення та направлення Позивачу інформації щодо місцезнаходження та/або місця перебування військовослужбовця ОСОБА_2 .
- зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо сповіщення Позивача про військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі.
Відповідач надав до суду відзив, з позовними вимогами не погоджується, просить відмовити в задоволені позовних вимог.
Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.
ОСОБА_1 , є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 .
На підставі Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призвано 16.09.2025 на військову службу в рамках мобілізації. Військову службу він проходив у лавах Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_2 . По теперішній час зв`язку з чоловіком Позивач не має.
Під час самостійного звернення до військової частини НОМЕР_2 , Позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 відряджено до військової частини НОМЕР_4 для виконання бойових завдань.
У подальшому з`ясовано , що ОСОБА_2 тимчасово виконував обов`язки номера обслуги 1 кулеметного відділення кулеметного взводу НОМЕР_6 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_4 , та 23.11.2025 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 , у ході ведення активних бойових дій безвісти зник.
Позивач звернувся з заявою про зникнення безвісти чоловіка до відділу поліції №3 (м. Мерефа) Харківського РУП №1 ГУНП В Харківській області, відомості за цією заявою внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025221160001122 від 24.12.2025 за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.
22.01.2026 Позивач звернулася до Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріат Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) МВС України, яким внесені відомості про ОСОБА_2 до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.
Інформації щодо місця перебування ОСОБА_2 , обставин проходження військової служби та стану здоров`я Позивачу не відомо, жодного офіційного сповіщення про можливе зникнення безвісти або інші обставини проходження служби Позивач не отримувала.
Станом на теперішній час зв`язок із військовослужбовцем відсутній.
Інформація щодо місця його перебування, обставин проходження служби та стану здоров`я Позивачу не відома. Офіційного письмового сповіщення про зникнення безвісти за особливих обставин членам сім`ї вручено не було.
Представником позивача направлено адвокатські запити до військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_4 щодо:
1. Повідомлення, чи перебуває ОСОБА_2 на обліку як особа, зникла безвісти за особливих обставин.
2. Надання копії офіційного сповіщення, яке відповідно до законодавства має бути направлене членам сім`ї у разі зникнення військовослужбовця безвісти.
Адвокатські запити № 15/12 від 15.12.2025, повторний запит від 27.02.2026 до військової частини НОМЕР_2 та запит від 13.02.2026 до військової частини НОМЕР_4 були направлені як засобами електронного зв`язку, так і поштовим відправленням. Однак відповіді у встановлений законом строк надано не було.
У зв`язку з бездіяльністю військових частин щодо ненадання офіційної відповіді позивачу на його звернення, а також з метою ініціювання перевірки дій та бездіяльності посадових осіб військових частин і отримання офіційної інформації щодо правового статусу військовослужбовця ОСОБА_2 , представником позивача адвокатом 12.02.2026 направлено заяву через офіційну електронну пошту Міністерства оборони України: ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У зазначеній заяві адвокатом поставлено питання щодо перевірки правомірності дій посадових осіб військової частини та надано вимогу надати офіційну інформацію і роз`яснення, зокрема щодо:
1. Здійснити перевірку за наявними реєстрами та інформаційними базами щодо офіційного статусу та ймовірного місця перебування військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
2. Надати інформацію, чи включений зазначений військовослужбовець до списків осіб, які перебувають у полоні, або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.
3. Вжити заходів реагування щодо усунення тривалої бездіяльності посадових осіб військової частини НОМЕР_2 та сприяти негайному направленню офіційного сповіщення про статус ОСОБА_2 .
4. Провести перевірку дій (бездіяльності) посадових осіб військової частини
НОМЕР_2 щодо ненадання відповідей на адвокатські запити поданих адвокатом в
інтересах ОСОБА_1 .
Однак заява результатів не дала. Станом на момент подання позову офіційної та належної інформації ні Позивач, ні її представник не отримали.
Також 13.02.2026 подано звернення до Головного управління захисту прав військовослужбовців та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, за результатами якого повідомлено, що звернення скеровано до Міністерства оборони України для вжиття заходів реагування. Водночас фактичних дій, спрямованих на усунення бездіяльності військових частин, Міністерством оборони України вчинено не було.
Позивач неодноразово особисто зверталася до військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_4 та Міністерства оборони України щодо повідомлення про місцезнаходження та статус її чоловіка. Натомість отримувала лише усні повідомлення про наявність статусу «зниклий безвісти» та факт вибуття з однієї військової частини до іншої.
Жодного офіційного документа або письмового підтвердження родині не надано.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
За ч.ч. 1-4 ст. 15 Закону України “Про національну безпеку України” Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.
До повноважень Міноборони належать організація в силах оборони заходів оборонного планування, визначення засад воєнної, військової кадрової та військово-технічної політики у сфері оборони, здійснення в установленому порядку координації діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування щодо підготовки держави до оборони.
Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством.
Безпосереднє військове керівництво - діяльність, спрямована на здійснення заходів щодо розвитку Збройних Сил України, їх технічного оснащення, підготовки та всебічного забезпечення, визначення основ їх застосування, а також управління ними.
Командувачі видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України підпорядковуються Головнокомандувачу Збройних Сил України та відповідають за розвиток підпорядкованих їм військ (сил), їх технічне оснащення та всебічне забезпечення, підготовку та готовність до виконання покладених завдань.
У процесі організації підготовки підпорядкованих військ (сил) та забезпечення їх озброєнням, військовою технікою, іншими матеріально-
технічними засобами командувачі видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України розробляють відповідні доктрини, настанови, бойові статути, оперативні і тактичні стандарти підготовки до застосування та ведення операцій (бойових дій).
Повноваження командувачів видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, основні завдання та порядок функціонування командувань видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України визначаються в положеннях, які затверджуються Головнокомандувачем Збройних Сил України.
Командувач об`єднаних сил підпорядковується Головнокомандувачу Збройних Сил України та здійснює через Об`єднаний оперативний штаб Збройних Сил України оперативний контроль за набуттям ними оперативних (бойових) спроможностей, планування застосування та безпосереднє управління об`єднаними силами і засобами Збройних Сил України, інших складових сил оборони, які передані у його підпорядкування, а також національним контингентом і національним персоналом, які беруть участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.
Командувачі видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України здійснюють передачу визначеного Головнокомандувачем Збройних Сил України комплекту боєздатних сил і засобів Командувачу об`єднаних сил, який здійснює оперативний контроль за набуттям ними оперативних (бойових) спроможностей та управління їх застосуванням.
Командувачі видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (керівники) інших військових формувань, від яких визначений комплект сил і засобів переданий до складу об`єднаних сил, продовжують здійснювати їх укомплектування особовим складом, озброєнням, боєприпасами, військовою та спеціальною технікою, іншими матеріально-технічними засобами.
Командувачі видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України можуть проводити операції із залученням сил і засобів відповідного виду або окремого роду військ (сил) та здійснювати управління силами і засобами в операціях, що проводяться в мирний час поза затвердженими Головнокомандувачем Збройних Сил України межами відповідальності Командувача об`єднаних сил.
Статтею 10 Закону України “Про Збройні Сили України”, визначені повноваження Міністерства оборони України у сфері управління Збройними Силами України.
Слід зазначити, що ОСОБА_2 не проходив службу та не займав жодної посади в штаті Центрального апарату саме Міністерства оборони України, як юридичної особи.
Позивач проходить (проходив) військову службу у в/ч НОМЕР_2 , що постановка на всі види забезпечення, зняття зі всіх видів забезпечення проводиться виключно на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_2 .
Жодною нормою законодавства не передбачена обов`язковість розгляду Міністерством оборони України, як окремою юридичною особою або центральним органом виконавчої влади, звернення громадянина в межах своєї компетенції, якщо таке звернення потребує направлення за підпорядкованістю до підлеглих органів військового управління чи військових частин.
Аналіз вказаних вище приписів чинного законодавства, якими визначені повноваження Міністерства оборони України, та аналіз характеру інформації, яку позивач просив Міноборони надати, свідчать про відсутність у Міністерства оборони України (яке не є розпорядником запитуваної інформації) повноважень, зобов`язання та об`єктивної можливості надати запитувану інформацію.
24.04.2026 за вих.№ 2576/11931 від військової частини НОМЕР_2 надійшла відповідь на запит Східного ТЮВ від 16.04.2026 за вих.№547/92, у якій надані пояснення щодо обставин справи та долучено всі необхідні докази щодо проходження військової служби громадянином ОСОБА_2 .
Згідно додатків даної відповіді, військовою частиною НОМЕР_2 надано копію відповіді військової частини НОМЕР_2 на запит АБ «Керімов та партнери» від 15.12.2025.
Міноборони направлено запит АБ «Керімов та партнери» за належністю до відповідального структурного підрозділу, та військової частини НОМЕР_2 було розглянуто запит АБ «Керімов та партнери» від 15.12.2025.
Таким чином, слід вважати позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають у зв`язку із тим, що предмет спору по даній справі відсутній, так як звернення АБ «Керімов та партнери» направлено Міноборони за належністю до військової частини НОМЕР_2 та в подальшому надана відповідь.
Суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися з позовом до військової частини щодо надання інформації щодо місцезнаходження та/або місця перебування військовослужбовця ОСОБА_2 та питання щодо сповіщення Позивача про військовослужбовця ОСОБА_2 .
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 КАС України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, буд. 6,м. Київ,03049, код ЄДРПОУ 00034022) третя особа: Військової частини НОМЕР_2 код НОМЕР_3 ) , третя особа: Військова частина НОМЕР_4 код НОМЕР_5 ) , третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини (вул. Інститутська, буд. 21/8,м. Київ,01008, код ЄДРПОУ21661556) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сагайдак В.В.