Справа № 296/8145/25
2/296/639/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
25 травня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:
Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулося до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість в сумі 41 840,54 грн, з яких: 25 094,58 грн – прострочене тіло кредиту, 16 745,96 грн – відсотки за користування кредитом;
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» судові витрати: 2 422,40 грн сплаченого судового збору та 3 884,48 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.09.2021 між Акціонерним товариством “Альфа-Банк”, яке 30.11.2022 змінило назву на АТ "Сенс Банк", та ОСОБА_1 було укладено договір про комплексне банківське обслуговування, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник - повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту, натомість позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 41 840,54 грн, з якої: 25 094,58 грн - прострочене тіло кредиту, 16 745,96 грн - відсотки за користування кредитом.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
06.08.2025 на електронну пошту Корольовського районного суду м.Житомира надійшов відзив на позовну заяву, який не скріплений електронним цифровим підписом.
У відповідності до ч.2 ст.178 ЦПК України, відзив підписується відповідачем або його представником.
Оскільки відзив на позовну заяву не підписано відповідачкою, такий повертається без розгляду у відповідності до ч.4 ст.183 ЦПК України та не береться судом до розгляду.
23.09.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, згідно яких зауважує, що кредитний договір підписано у встановленому законодавством порядку, а проценти нараховано за погодженими умовами договору. Користування кредитними коштами підтверджено доданою до позову випискою по рахунку відповідачки.
Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 29.09.2021 ОСОБА_1 підписано з використанням електронного підпису анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ "Альфа-Банк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк", згідно умов якої: тип кредиту - кредитування рахунку; мета отримання кредиту - споживчі потреби; тип картки – VISA Platinum; строк кредитування - 12 місяців з можливістю пролонгації; доступна сума кредиту - 15 000 грн; максимальна сума кредиту (ліміт) - 200 000 грн; процентна ставка за користування кредитом для торгових операцій – 0,01%; процентна ставка за користування кредитом для операції зняття-37%; передбачено відкриття рахунку НОМЕР_1 у валюті гривня на ім`я ОСОБА_1 
30.11.2022 АТ «Альфа-Банк» було перейменовано на Акціонерне товариство «Сенс Банк», що підтверджується витягом з державного реєстру банків та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
30.05.2025 АТ «Сенс Банк» на адресу ОСОБА_1 направило з рекомендованим повідомленням листом з описом вкладення вимогу від 28.05.2025 про усунення порушень щодо виконання умов кредитного договору № 651154247 протягом 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги та про необхідність погашення заборгованості в розмірі 42 150,02 грн. Згідно трекінгу з сайту "Укрпошта" відправлення повернуто відправнику.
Згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 за період з 29.09.2021 по 15.04.2025, відповідачка користувалася кредитними коштами банку.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, у ОСОБА_1 перед банком станом на 15.04.2025 наявна заборгованість в сумі 42 150,02 грн, з якої 25 094,58 грн - прострочене тіло кредиту, 16 745,96 грн - відсотки за користування кредитом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статтей 526, 530, 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20).
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20).
Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини другої статті 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що договір про комплексне банківське обслуговування від 29.09.2021 був укладений між АТ «Альфа-Банк» (Акціонерне товариство «Сенс Банк») та ОСОБА_1 з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачкою електронним цифоровим підписом, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування, зокрема, нарахування процентів за користування кредитними коштами. При цьому, факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується випискою по банківському рахунку відповідачки. Відомості щодо погашення відповідачкою заборгованості, спростування наявної суми заборгованості, контррозрахунків заборгованості - в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи вищевикладене, та оскільки позивачем пред`явлено вимогу щодо погашення відповідачкою заборгованості за кредитом у відповідності до статті 1049 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь АТ "Сенс Банк" заборгованості за кредитним договором в сумі 41 840,54 грн, яка складається з тіла кредиту в розмірі 25 094,58 грн та 16 745,96 грн – відсотки за користування кредитом.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідачки на користь Акціонерного Товариства "Сенс Банк" підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, позивачем до суду надано договір про надання послуг №1006 від 28.01.2025, довіреність №023779/25 від 03 лютого 2025 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Лойфером Антоном Едуардовичем.
Згідно п.1.1 договору, відповідно до умов даного договору, Акціонерне товариство "Сенс Банк" (замовник) замовляє, а Адвокатське обєднання "СмартЛекс" (виконавець) в особі керуючого Лойфера Антона Едуардовича зобов`язується надати послуги, які полягають у здійсненні від імені та в інтересах замовника юридичних та фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника, які виникли внаслідок невиконання/неналежного виконання такими боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/або спонуканню їх до погашення такої заборгованості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.
Згідно п.3.1. договору, за надання послуг, що полягають у вчиненні виконавцем дій передбачених п.1.1.1 та п.1.1.2 цього договору, замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: за підготовку і подання позовної заяви до суду 375 грн; за отримання рішення суду 225 грн; комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85%.
Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані із розглядом справи за цією позовною заявою, становлять 3 884,48 грн (із розрахунку: 375,00 грн + 225,00 грн + 41 840,54 грн х 7,85 %).
У відповідності до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) від 5 липня 2012 року, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи наведені приписи, категорію справи, яка є нескладною та розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового/судових засідань за допомогою технічних засобів, обсягу наданих позивачем доказів, та оскільки позовні вимоги задоволено повністю, відтак, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у заявленому розмірі в сумі 3 884,48 грн.
Керуючись статтями 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, -
ухвалив:
Позов Акціонерного товариства "Сенс Банк (м.Київ, вул.Велика Васильківська, 100, код ЄДРПОУ 23494714) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 41 840,54 грн (сорок одна тисяча вісімсот сорок грн 54 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.) судових витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" витрати на правничу допомогу в розмірі 3 884,48 грн (три тисячі вісімсот вісімдесят чотири грн 48 коп.).
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 25.05.2026.

Суддя М. В. Петровська