ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 травня 2026 року справа №200/2179/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Сіваченка І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року (головуючий суддя І інстанції – Кошкош О.О.), складене у повному обсязі 09 червня 2025 року у справі № 200/2179/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області від 31.12.2024 №104250020245 про відмову в переведенні на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII;
- визнати протиправним та скасувати рішення Пенсійного фонду України від 10.02.2025 № 2800-030203-8/9169 про відмову в переведенні на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII та п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи на посадах в митних органах з 30.03.1993 по 12.09.2016;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву від 17.12.2024 про переведення на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, із врахуванням довідок, виданих Донецькою митницею від 23.12.2024 № 32 та від 23.12.2024 № 33, та з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.12.2024 № 104250020245 про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком, що призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII та п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.12.2024 про переведення з пенсії за віком, що призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII та п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII із урахуванням висновків суду у цій справі.
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що 26.12.2024 позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії, а саме: перехід з пенсії за віком на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII.
За принципом екстериторіального прийняття рішень заява була передана для розгляду та ухвалення відповідного рішення до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області від 31.12.2024 №104250020245 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII у зв`язку із тим, що з 24.08.2002 ОСОБА_1 було присвоєно звання інспектор митної справи, а станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не займав посади державної служби.
Також відповідач-1 зазначив, що Головним управлінням правомірно зараховано ОСОБА_1 стаж, після 01.05.2016, до страхового стажу, а не стажу державної служби, оскільки відповідно до п.17 ч.3 ст.3 Закону № 889-VIII «Про державну службу» дія цього Закону не поширюється на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. 
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/2179/25, однак листом суд першої інстанції повідомив що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд»
Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.
26.12.2024 позивач звернувся через електронний портал Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, а саме: перехід з пенсії за віком, що призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII та п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.
За принципом екстериторіального прийняття рішень заява була передана для розгляду та ухвалення відповідного рішення до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області від 31.12.2024 № 104250020245 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII у зв`язку із тим, що з 24.08.2002 ОСОБА_1 було присвоєно звання інспектор митної справи, а отже станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не займав посади державної служби.
Також повідомлено, що оскільки посадовим особам митних органів згідно ст. 410 Митного кодексу України присвоюються спеціальні звання і відповідно ці посади не належать до посад, віднесених до категорій державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, а тому періоди роботи позивача в Донецькій митниці не зараховуються до стажу державної служби.
Не погоджуючись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.12.2024 №104250020245, позивач звернувся до Пенсійного фонду України зі скаргою.
Листом Пенсійного фонду України від 10.02.2025 № 2800-030203-8/9169 позивача повідомлено, що періоди роботи службових/посадових осіб в митних органах/митній службі/органах доходів і зборів на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Тому рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.12.2024 № 104250020245 відмовлено в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.
Не погоджуючись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.12.2024 №104250020245 та рішенням Пенсійного фонду України від 10.02.2025 № 2800-030203-8/9169 позивач з метою захисту своїх прав та законних інтересів, звернувся з цим адміністративним позовом до суду.
Не погоджуючись з рішенням відповідача про відмову у перерахунку пенсії (переведені на інший вид пенсії), вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а свої соціальні права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність скасування спірного рішення, із зобов`язанням повторно розглянути заяву про перехід на інший вид пенсії.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд погоджує висновки суду першої інстанції та зазначає наступне.
01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі – Закон № 889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до п.п. 10 та 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII:
- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (п. 10);
- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (п. 12).
Згідно з частиною першою статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі – Закон № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. 
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом 889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 регламентовано, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.
Як встановлено судами, підставою для відмови позивачу у переведення на пенсію відповідно до Закону № 3723-ХІІ згідно оскаржуваного рішення слугувала відсутність у позивача необхідного стажу державної служби, у зв`язку з тим, що посадовим особам митних органів присвоюються спеціальні звання і, відповідно, ці посади не належить до посад, віднесених до категорій посад державної служби.
Таким чином, спірним в у цій справі є питанням зарахування до стажу державної служби періоду перебування особи на посадах в митних органах.
Оцінюючи таку позицію відповідача-1, суд виходить з такого.
Із записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 26.08.1980, суд вставив наступне:
- з 30.03.1993 по 04.05.1993 – працював інспектором Амвросіївської митниці;
- з 05.05.1993 по 30.11.1993 – працював старшим інспектором Амвросіївської митниці;
- з 01.12.1993 по 16.06.1994 – працював головним інспектором;
- з 17.06.1994 по 31.03.1997 – працював заступником начальника митного поста «Іловайськ» (14.06.1995 прийняв присягу державного службовця);
- з 01.04.1997 по 09.08.1999 – працював заступником начальника митного поста «Іловайськ» Амвросіївської митниці;
- з 10.08.1999 по 03.11.1999 – працював заступником начальника митного поста «Іловайськ» вантажного відділу;
- з 04.11.1999 по 02.12.1999 – працював на посаді інспектора митного поста «Іловайськ» Амвросіївської митниці;
- з 03.12.1999 по 11.02.2002 – працював на посаді інспектора митного поста «Іловайськ» Амвросіївської митниці;
- з 12.02.2002 по 31.05.2002 – працював на посаді старшого інспектора митного поста «Успенка» Амвросіївської митниці;
- з 01.06.2002 по 23.08.2002 – працював на посаді інспектора митного поста «Успенка» Амвросіївської митниці;
- з 24.08.2002 по 09.05.2005 – працював на посаді інспектора митного поста «Іловайськ» Амвросіївської митниці (присвоєно персональне звання І рангу; присвоєно спеціальне звання 4 рангу);
- з 10.05.2005 по 31.08.2010 – працював посаді старшого інспектора митного поста «Іловайськ» Амвросіївської митниці (25.06.2005 присвоєно спеціальне звання 9-го рангу; 10.08.2005 присвоєно спеціальне звання 2-го рангу);
- з 01.09.2010 по 18.01.2012 – працював на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення в порядку переведення з Амвросіївської митниці;
- 19.01.2012 – переведений на посаду старшого інспектора митного поста «Іловайськ»;
- 01.06.2013 – переведено на посаду старшого інспектора митного поста «Іловайськ» (присвоєно 12 ранг державного службовця);
- 11.11.2013 – переведено на посаду старшого державного інспектора митного поста «Іловайськ» (присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової та митної справи ІІ рангу»);
- 20.02.2014 – переведено на посаду старшого державного інспектора митного оформлення № 1 митного поста «Іловайськ»;
- 15.07.2014 – переведено на посаду заступника начальника відділу митного оформлення № 1 митного поста «Іловайськ»;
- 15.05.2015 – переведено на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Маріуполь - спеціалізований»;
- 01.09.2015 – присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової та митної справи І рангу»
- 22.02.2016 – переведено на посаду головного державного інспектора відділу моніторингу ризикових операцій Управління організації митного контролю;
- 12.09.2016 – припинено державну службу відповідно до п. 1 ст. 86 Закону України «Про державну службу» та звільнено із займаної посади за власним бажанням.
Відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII.
У свою чергу, пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, у спірному випадку необхідно керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.94 № 283 (далі - Порядок № 283).
Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 01.04.2020 у справі № 607/9429/17.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується, зокрема, робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Частиною 18 ст. 37 Закону № 3723-XII було передбачено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Крім того, спеціальним законом, що визначає статус посадових осіб митних органів в Україні, є Митний кодекс України.
Нормами Митного кодексу України від 12.12.1991 № 1970-XII було закріплено, що працівник митного органу України є представником державного органу (ст. 156). Службовим особам митних органів України присвоюються персональні звання відповідно до займаних посад і стажу роботи (ст. 154).
Положеннями Митного кодексу України від 11.07.2002 № 92-IV було передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України "Про державну службу" (ст. 430).
Відповідно до ч. 1 ст. 569 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, (який є чинним на час виникнення спірних правовідносин), працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.
Згідно ч. 1 ст. 588 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
При цьому згідно п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VIII до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Викладене, на переконання суд, свідчить, що як Законом № 889-VIII, так і нормами діючих до нього Закону № 3723-XII і Митних кодексів України та Порядку № 283 передбачалося зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах митного контролю.
Таким чином, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах зараховується до стажу державної служби, який дає право на набуття пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.
З огляду на викладене, період роботи позивача на різних посадах митних органів у період з 30.03.1993 по 30.04.2016 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.
Разом з тим, період роботи позивача на різних посадах митних органів у період з 01.05.2016 по 12.09.2016 не підлягає зарахуванню до стажу державної служби, з огляду на таке.
При призначенні пенсії на підставі пунктів 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII (відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII) після 01.05.2016 необхідно враховувати три критерії: вік особи, страховий стаж та стаж державної служби. 
При цьому до стажу державної служби може бути враховано лише стаж, набутий на посадах державної служби або прирівняних до них посад до 01.05.2016 та обрахований у відповідності до положень Порядку № 283. 
Водночас стаж, набутий після 01.05.2016 на посадах державної служби, зараховується до страхового стажу і відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII слугує підставою для призначення пенсії та обрахунку її розміру у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Вказаний висновок узгоджується з позицією Конституційного Суду України, що висловлена у рішенні від 23.12.2022 № 3-р/2022, в якому зазначено, що підпункт 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII не дає можливості враховувати стаж державної служби, набутий після 1 травня 2016 року, як такий, що відповідає вимогам пунктів 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, та для набуття у зв`язку із цим права на призначення пенсії державного службовця на підставі статті 37 Закону № 3723-XII.
Наведене правове регулювання зарахування стажу роботи, набутого на посадах державної служби або прирівняних до них посад, враховуючи збережену законодавцем можливість вибору особою на підставі якого закону їй має бути призначена пенсія (тобто збереження права особи на вибір найбільш сприятливого для неї варіанту поведінки), відповідає вимогам частини третьої статті 46 Конституції України (пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом), вимогам стосовно якості та передбачуваності закону, а також має легітимну мету, що спрямована на реформування системи соціального забезпечення в України, яке, серед іншого, включає в себе побудову нової системи соціального захисту, заснованої на принципах соціальної справедливості, доступності та максимального застосування для всіх осіб.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 22.05.2024 по справі № 500/1404/23.
З огляду на вищезазначене, суд зазначає, що стаж, набутий на посадах державної служби після 01.05.2016, зараховується до страхового стажу, а не стажу державної служби, а відтак позовні вимоги в частині необхідності зарахування до стажу державної служби позивача періоду його роботи в митних органах з 01.05.2016 по 12.09.2016 не підлягає задоволенню.
Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що заявлений позов належить задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.12.2024 №104250020245 про відмову позивачу в переведенні з пенсії за віком, що призначена відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII та п.12 Прикінцевих положень Закону № 889-VIII та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 17.12.2024 про переведення з пенсії за віком, що призначена відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII та п. 12 Прикінцевих положень Закону № 889-VIII із урахуванням висновків суду у цій справі.
З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми Закону, якими регулюються спірні відносини, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.
В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Керуючись статтями 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі № 200/2179/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 05 травня 2026 року.

Судді А.В. Гайдар
І.В. Геращенко
І.В. Сіваченко