Справа № 404/7426/25 
Номер провадження 2-о/404/182/25 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року Фортечний районний суд м. Кропивницького в складі:
головуючого судді - Іванової Н.Ю.
присяжних - Соломеннікової Л.В., Трибой Н.С.
при секретарі - Коцюбі Т. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Фортечний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про оголошення фізичної особи померлою, суд

ВСТАНОВИВ:

В липні 2025 року до Фортечного районного суду міста Кропивницького надійшла заява ОСОБА_1 , у якій останній просив:
- оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , командира 2 кулеметного відділення 2 розрахунок кулемет ( ОСОБА_3 ) кулеметного взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону, який загинув під час виконання обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України біля населеного пункту Бахмут Бахмутської міської територіальної громади Донецької області;
- датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .
25.01.2026 року від заявника надійшла заява, якою було уточнено вимоги прохальної частини заяви про оголошення особи померлою, та просив:
- оголосити померлим громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , командира 2 кулеметного відділення 2 розрахунок кулемет ( ОСОБА_3 ) кулеметного взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону, який загинув під час виконання обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії російської федерації проти України;
- датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем його смерті вважати місто Бахмут Бахмутської міської територіальної громади Донецької області, Україна.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що батько заявника, ОСОБА_2 , в період з 30.12.2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України м. Бахмут Донецької області. Згідно сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти (потрапившого у полон) № 686 заявника було сповіщено, що батько заявника ОСОБА_2 , 1970 року народження, командир 2 кулеметного відділення 2 розрахунок кулемет (Максим) кулеметного взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , виконуючи бойові завдання, здійснюючи заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії РФ зник безвісти 23.01.2023 року в районі н. п. Бахмут Донецької області. Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 682 від 07.04.2023 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 877 від 04.04.2023 року було проведено службове розслідування щодо встановлення причин і обставин безвісти зникнення 23.01.2023 року військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , сержанта ОСОБА_2 . Актом проведення службового розслідування за фактом безвісти зникнення 23.01.2023 року військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 підтверджується, що 22.01.2023 року група військовослужбовців НОМЕР_2 стрілецького батальйону, серед яких був сержант ОСОБА_2 , була переведена у оперативне підпорядкування командира ВЧ НОМЕР_3 та вийшла на виконання бойового завдання в район с. Ягідне на околицях м. Бахмут Донецької області та зайнявши позиції у приватному секторі с. Ягідне, група вступила в бій, який тривав з 13:00 год. 1 до вечора. В ході службового розслідування встановлено, що 23.01.2023 року під час виконання бойового завдання в районі н. п. Бахмут Донецької області в результаті обстрілу зі сторони противника безвісти зник військовослужбовець 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_2 . За результатами службове розслідування закінчено, а сержанта ОСОБА_2 вирішено вважати таким, що зник безвісти 23.01.2023 року, виконуючи обов`язок військової служби внаслідок бойових дій в районі н.п. Бахмут Донецької області. Головним управлінням НП в Кіровоградській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023120000000247 за ознаками ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України. На зараз виникла необхідність в оголошенні батька померлим. Це необхідно заявнику для реалізації набуття прав члена сім`ї загиблого військовослужбовця, оформити спадщину.
Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 04 серпня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Фортечний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою.
Заявник у судове засідання не з`явився.
Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві про оголошення фізичної особи померлою.
Представник військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, просив слухати справу за відсутності представника військової частини НОМЕР_1 . По суті вимог дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є передчасною та не підлягає задоволенню. 
Представник Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення, в яких просив розгляд справи проводити без його участі. Крім того, в письмових поясненнях представник Міністерства оборони України зазначив, що заява про оголошення фізичної особи померлої підлягає задоволенню після спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи.
Представник Фортечного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.
Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 05 листопада 2025 року було витребувано з Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України інформацію щодо можливого перебування в полоні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На виконання ухвали Фортечного районного суду міста Кропивницького від 05.11.2025 року Об`єднаним центром з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України було повідомлено, що в обліку Об`єднаного центру наявна інформація про зникнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Офіційні фактичні дані щодо місцезнаходження, в т. ч. утримання в полоні держави-агресора, вказаного військовослужбовця в Об`єднаному центрі відсутні.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що призваного під час загальної мобілізації сержанта ОСОБА_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30 грудня 2022 року № 330-РС у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , який прибув із військової частини НОМЕР_4 для подальшого проходження служби в місце дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , з 30 грудня 2022 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення.
В подальшому, 01.01.2023 року сержанта призваного під час загальної мобілізації ОСОБА_2 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01 січня 2023 року № 1-РС на посаду командира 2 кулеметного відділення 2 розрахунку (кулемет «Максим») кулеметного взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Заявник є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом серія НОМЕР_5 . 
Сповіщенням сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти (потрапившого у полон) № 686 підтверджується, що заявника було сповіщено, що батько заявника ОСОБА_2 , 1970 року народження, командир 2 кулеметного відділення 2 розрахунку (кулемет «Максим») кулеметного взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , виконуючи бойові завдання, здійснюючи заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії РФ зник безвісти 23.01.2023 року в районі н. п. Бахмут Донецької області.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 682 від 07.04.2023 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 877 від 04.04.2023 року було проведено службове розслідування щодо встановлення причин і обставин безвісти зникнення 23.01.2023 року військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , сержанта ОСОБА_2 .
Актом проведення службового розслідування за фактом безвісти зникнення 23.01.2023 року військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 підтверджується, що 22.01.2023 року група військовослужбовців НОМЕР_2 стрілецького батальйону, серед яких був сержант ОСОБА_2 , була переведена у оперативне підпорядкування командира ВЧ НОМЕР_3 та вийшла на виконання бойового завдання в район с. Ягідне на околицях м. Бахмут Донецької області та зайнявши позиції у приватному секторі с. Ягідне, група вступила в бій, який тривав з 13:00 год. 1 до вечора. Дана подія підтверджується витягом з журналу виходу та бойових дій, поясненнями військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 : солдата ОСОБА_4 , старшини ОСОБА_5 .
Із пояснень військовослужбовців встановлено, що ввечері 22.01.2023 року, перебуваючи на позиції в приватному секторі с. Ягідне під н.п. Бахмут Донецької області у складі групи військовослужбовців, сержант ОСОБА_2 брав участь у бою з противником, який вів по наших позиціях обстріл з автоматів, мінометів та гранатометів. Військові російської армії ближче до вечора розпочали масований наступ на наші позиції. Внаслідок гранатометного обстрілу були зруйновані будинки, з яких вівся обстріл противника, тому була дана команда про переміщення на запасні позиції. Після відходу на запасні позиції було виявлено, що сержант ОСОБА_2 відсутній. Подальша доля військовослужбовця ОСОБА_2 невідома.
Згідно пояснень старшини ОСОБА_5 вбачається, що під час тримання оборони, сержант ОСОБА_6 був поранений, після отримання наказу командира, позивний « ОСОБА_7 » по рації про відхід до перехрестя доріг, сержант ОСОБА_6 , будучи тяжко пораненим, залишився в захопленій противником зоні. 
Таким чином, в ході службового розслідування встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання в районі н.п. Бахмут Донецької області в результаті обстрілу зі сторони противника безвісти зник військовослужбовець 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_2 . Дана подія підтверджується рапортом командира 1 стрілецького батальйону ОСОБА_8 , витягом з журналу бойових дій, поясненнями військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 : солдата ОСОБА_4 , старшини ОСОБА_5 .
Ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 429 «Самовільне залишення поля бою або відмова діяти зброєю» або ст. 430 «Добровільна здача в полон», в діях сержанта ОСОБА_2 не вбачається.
Будь-яких інших неправомірних дій з боку сержанта ОСОБА_2 не встановлено.
За результатами службове розслідування закінчено, а сержанта ОСОБА_2 вирішено вважати таким, що зник безвісти 23.01.2023 року, виконуючи обов`язок військової служби внаслідок бойових дій в районі н.п. Бахмут Донецької області.
24.02.2023 року Головним управлінням НП в Кіровоградській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023120000000247 за ознаками ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.
З відповіді Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України вбачається, що в обліку Об`єднаного центру наявна інформація про зникнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Офіційні фактичні дані щодо місцезнаходження, в т. ч. утримання в полоні держави-агресора, вказаного військовослужбовця в Об`єднаному центрі відсутні.
З відповіді Міністерства розвитку громад та територій України № 8722/7/10-26 від 04.04.2026 року вбачається, що інформацію щодо втрати зв`язку з ОСОБА_2 внесено в реєстр державного підприємства «Український національний центр розбудови миру». А згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20260402-281 від 02.04.2026 року щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міститься інформація як про особу, що зникла на території бойових дій (під час воєнних дій).
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п.3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Згідно ч.2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч. 3 ст. 46 ЦК України).
Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).
Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).
Воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;
Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини . Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України).
Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені нормами ст. 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.
Зі змісту поданої до суду заяви про оголошення особи померлою вбачається, що підставою для звернення заявника з вказаною заявою є її намір реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету МіністрівУкраїни від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; отримання пільг, що призначаються родині та дітям загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: відсутність особи в місці її постійного проживання; відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.
Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Згідно ч.1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан було продовжено та триває по теперішній час.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто, констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд па підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку.
Водночас частиною другою статті 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.
Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.
Аналізуючи норми права, вбачається, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. На цьому також наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20 від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.
Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22 дійшла висновків, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (частина друга статті 46 ЦК України). З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій.
Також у цій постанові ВП ВС наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.
Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
Оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. Так, у частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років».
За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Відповідно, у ситуації, коли внаслідок збройної агресії російської федерації проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.
Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції.
Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.
Шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Такий правовий висновок у своїй постанові 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 виклала ВП ВС, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для врахування при вирішенні цієї справи.
При цьому, у вказаній постанові ВП ВС зазначила, що джерелом офіційної інформації про територіальну і часову характеристики воєнних дій є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.
Як вбачається з матеріалів справи командир 2 кулеметного відділення 2 розрахунку кулемета (Максим) кулеметного взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 , зник безвісти 23.01.2023 року під час виконання бойового завдання після артилерійського обстрілу та бойового зіткнення з ворогом поблизу населеного пункту Бахмут Донецької області.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією територією активних бойових дій була вся територія м. Бахмут Бахмутської міської територіальної громади Донецької області з 01 серпня 2022 року, з 13 грудня 2023 року – територія окупована.
Отже, саме з 13.12.2023 року має обраховуватися початок шестимісячного строку, зазначеного у частині другій статті 46 ЦК України як дата закінчення активних бойових дій на території м. Бахмут Бахмутської міської територіальної громади Донецької області.
Тож на момент звернення заявника до суду з такою заявою сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, саме від дня закінчення активних бойових дій.
Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України днем смерті відсутньої фізичної особи вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення її померлою. У випадку оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, а також у зв`язку з воєнними діями суд має право визнати днем смерті цієї фізичної особи день її вірогідної смерті. У випадку припущення загибелі особи у зв`язку з воєнними діями, бойовими операціями, дата можливої загибелі буде встановлена та зазначена саме в судовому рішенні.
Датою ймовірної загибелі ОСОБА_2 є ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже датою вірогідної смерті ОСОБА_2 слід вважати ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З врахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що від дня закінчення активних бойових дій біля населеного пункту м. Бахмут Бахмутської міської територіальної громади Донецької області, яке є місцем ймовірної загибелі командира 2 кулеметного відділення 2 розрахунок кулемет (Максим) кулеметного взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , під час виконання ним бойового завдання, до дня розгляду справи минуло більше шести місяців, при цьому дані про те, що він знаходиться у полоні відсутні, варто прийти до висновку про наявність, передбачених ст. 46 ЦК України, підстав для задоволення заяви та оголошення ОСОБА_2 померлим від дня його вірогідної смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України біля населеного пункту Бахмут Донецької області.
Оцінивши зібрані в ході судового розгляду відомості про зникнення безвісти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обставин, що дають підстави припустити його загибель у населеному пункті Бахмут Донецької області під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, у звязку з військовою агресією Російської Федерації проти України, у складі військової частини НОМЕР_1 , суд вважає за необхідне прийняти рішення про оголошення його померлим.
Суд приходить до висновку, що характер та обсяг зібраних у справі доказів є достатніми для прийняття судом рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.
Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місце перебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України.
Суд звертає увагу, що частиною другою статті 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місце перебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.
На підставі викладеного, керуючись ст. 46 ЦК України, ст. 89, 258, 259, 293, 294, 305-308, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Заяву - задовольнити.
Оголосити померлим громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , командира 2 кулеметного відділення 2 розрахунку кулемет ( ОСОБА_3 ) кулеметного взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону, який загинув під час виконання обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України біля населеного пункту Бахмут Бахмутської міської територіальної громади Донецької області, Україна. 
Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати 12.01.2023 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст судового рішення складено 29.06.2026 року. 

Головуючий суддя Н.Ю. Іванова

присяжні Л.В.Соломеннікова

Н.С.Трибой