справа № 619/2167/26
провадження № 2/619/1484/26

Рішення
іменем України

03 липня 2026 року, 
м. Дергачі,
Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 619/2167/26, 
ім`я (найменування) сторін:
позивачка:  ОСОБА_1 ,
відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,
вимоги позивача: про розірвання договору підряду, стягнення матеріальної та моральної шкоди,
представник відповідача: Козуб О.І.

Стислий виклад позиції позивача.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати договір підряду № б/н від 24 березня 2025 року, укладений між нею та ФОП ОСОБА_2 ; стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 160000,00 грн та моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн. У обґрунтування позову зазначено, що вона є власником 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . 03.11.2024 о 22:27 год внаслідок обстрілу російськими військами с-ща Мала Данилівка було пошкоджено зазначений будинок, а саме: вікна, дах, паркан, двері та господарські споруди. 04.11.2024 нею було подано відповідну заяву до органів поліції, яка прийнята та зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі “Інформаційний портал Національної поліції України” Відділ поліції № 3 (м. Дергачі) ХРУП №3 ГУНП в Харківській області за № 11295 від 04 листопада 2024 рок та приєднано до ЄРДР № 12024221230001296 дата: 04.11.2024 за ст. 438 ч. 1 КК України. У подальшому в державному мобільному застосунку “Дія” було подано відповідну заяву для отримання грошової допомоги на ремонт житла, пошкодженого через бойові дії.16.01.2025 комісією Малоданилівської селищної ради з обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації складено акт № 1600, яким при обстеженні зазначеного житлового будинку було встановлено: І категорія пошкоджень (незначні пошкодження), а саме: житловий будинок, душ, вбиральня - наявні незначні пошкодження, рекомендовано виконання робіт з відновлення шляхом поточного ремонту.Відповідно до Витягу з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російською Федерацією проти України від 25 березня 2025 року визначено наступний розрахунок вартості відновлювальних робіт: відновлення пошкодженої покрівлі локально (заміна пошкодженого покрівельного матеріалу - хвилястого шиферу або черепиці, або профільного листа) без заміни опорних конструкцій та крокряних систем - 22792,01 грн; заміна пошкоджених міжкімнатних дверей, блоків - 29949,78 грн; заміна вхідних дверей (на металеві), блоків - 28829,78 грн; заміна пошкодженого скління/склопакетів (без заміни рами вікна, або скління балкона/лоджії*) - 3186,43 грн; заміна віконного блока з урахуванням підвіконня (зокрема огороджувальних скляних конструкцій балкона/лоджії*, або вхідного дверного металопластикового блока з урахуванням поріжків), кв.м - 22017,49 грн; відновлення укосів (штукатурка, безпіщана підготовка, фарбування) кв.м. - 2630,61 грн; відновлення пошкоджених фасадів з урахуванням утеплення та зовнішнього оздоблення (утеплення, штукатурення, фарбування) - 16432,78 грн; штукатурення стін та перегородок, безпіщана підготовка під фарбування /шпалери - 30173,52 грн; відновлення пошкодженого внутрішнього опорядження стін — 3910,02 грн; відновлення пошкодженого внутрішнього опорядження стелі (шпалери) - 868,90 грн. Загальна сума компенсації складає 160791,32 грн.Після складання всіх відповідних документів, які підтверджують пошкодження будинку, на її рахунок було перераховано грошові кошти у розмірі 160791,32 грн.24 березня 2025 року між нею та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір підряду № б/н (далі - Договір) відповідно до умов якого, відповідач зобов`язався виконати будівельно-монтажні роботи і здати їх Замовнику у встановлений договором строк.Також, у Договорі було погоджено, що ціна цього Договору визначається у кошторисній документації і складає: 160750 грн (п. 3.1 Договору).Відповідно до п. 2.1 Договору, строк виконання робіт за цим договором складає 120 календарних днів з дати надходження від Замовника грошових коштів у розмірі, визначеному п. 3.1. Договору, на поточний рахунок Підрядника.Також, відповідно до Додатку № 1 до Договору підряду від 24 березня 2025 року відповідачем була складена документація «Договірна ціна» де було визначено: відновлення пошкодженої покрівлі локально (заміна пошкодженого покрівельного матеріалу - хвилястого шиферу або черепиці, або профільованого листа) - 18,7 кв.м (719,67 за кв.м.) - 13458 грн; заміна віконного блока з урахуванням підвіконня, відливів - 6,78 кв.м (5100 за кв.м - 34578 грн; заміна пошкоджених міжкімнатних дверей 3 шт. (7600 за шт.) - 22800 грн; Штукатурення стін та перегородок, безпіщана підготовка під фарбування/шпалери 122 кв.м (580 за кв.м.) - 71258 грн; відновлення укосів 13,96 пог.м. (800 грн за погонний метр) - 11168 грн; відновлення стелі 13,7 кв.м (536,38 грн за кв.м.) - 7488 грн. 12 квітня 2025 року нею було перераховано грошові кошти у розмірі 160750 грн на рахунок ФОП ОСОБА_2 відповідно до п. 2.1 Договору, що підтверджується чеком № 4187500287 та відповідною випискою з банківського рахунку.З того часу відповідачем були виконані наступні роботи: встановлення вхідних дверей та заміна віконних блоків з підвіконням (без відливів).Однак, ні після виконання вказаних робіт, ні після закінчення узгодженого строку виконання робіт, відповідачем не були надані їй фіскальні чеки на придбання вказаних матеріалів.Вказані роботи відповідачем були зроблені за місяць. Більше відповідач жодних дій для відновлення її будинку відповідно до Додатку № 1 до Договору підряду від 24 березня 2025 року не вчинив. 02 серпня 2025 року відповідач надав їй акт приймання-передачі виконаних робіт, у якому зазначив, що ним були виконанні будівельно-монтажні роботи, обумовлені договором підряду від 24 березня 2025 року, який нею не був підписаний, оскільки відповідачем роботи були виконані неналежним чином та не в повному обсязі.На її усне прохання закінчити відновлювальний ремонт будинку, та надати всі фіскальні чеки для придбання товарів для такого ремонту або повернути грошові кошти, відповідач відповів категоричною відмовою, та зазначив, що жодних дій вчиняти не буде. 23 лютого 2026 року засобами поштового зв`язку Укрпошта було направлено на адресу відповідача вимогу з проханням виконати взяті відповідно договору підряду № б/н від 24 березня 2025 року зобов`язання та здійснити будівельні роботи відповідно до Додатку № 1 та Витягу з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російською Федерацією проти України від 25 березня 2025 року в належній якості та надати фіскальні чеки за покупку матеріалів, які були придбані за переведені кошти або повернути кошти, однак ОСОБА_2 відмовився отримувати вказану вимогу, про що містить відповідний запис працівника Укрпошти на конверті. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору підряду, вона зазнала моральних страждань, оскільки це її єдине житло, в якому проживаю вона з онукою, опікуном якої вона являється відповідно до рішення Дергачівського районного суду Харківської області (справа № 619/1654/25), та для якої намагається створити комфортні умови життя. Укладаючи з відповідачем договір підряду вона сподівалася, що відповідач виконає свої зобов`язання належним чином та у визначений договором строк, однак відповідач знехтував своїми зобов`язаннями, у зв`язку з чим вона змушена самостійно усувати наслідки війни.Таким чином, вважає, що сума завданої моральної шкоди з боку відповідача становить 20000,00 грн.
Представник відповідача надав відзив, у якому просить відмовити у позові, посилаючись на те, що 24.03.2025 між сторонами укладено Договір підряду зі строком його дії – до 31 грудня 2025 року (пункт 15.1 договору). Відповідно до пункту 1.1 договору відповідач (як підрядник) зобов`язався виконати будівельно-монтажні роботи і здати їх замовнику у встановлений договором строк, а позивач (як замовник) зобов`язався прийняти ці роботи та оплатити їх вартість. При цьому, згідно п.1.2 договору склад, обсяги робіт та ціна визначаються у додатку № 1 до нього. У відповідності до умов пункту 2.1 договору строк виконання робіт складає 120 календарних днів з дати надходження від замовника грошових коштів у розмірі, визначеному п.3.1 договору, на поточний рахунок підрядника. Враховуючи те, що позивач сплатив грошові кошти у розмірі 160750,00 грн відповідачу 12.04.2025, то кінцевий строк виконання відповідачем робіт за договором підряду є 12 серпня 2025 року. У визначений договором строк відповідач виконав прийняті на себе зобов`язання, а саме: відновлення пошкодженої покрівлі локально, встановлення вхідних дверей, заміна віконних блоків, заміна пошкоджених міжкімнатних дверей, відновлення стелі, відновлення укосів, штукатурення стін та перегородок, підготовка їх під фарбування/шпалери. За таких обставин 02.08.2025 відповідач надав позивачу акт приймання-передачі виконаних робіт, однак відповідач відмовилась від його підписання (і цей факт відповідачем не заперечується) з посиланням на те, що роботи виконані неналежним чином та не в повному обсязі. При цьому, позивач вимагала, щоб відповідач надав їй всі фіскальні чеки, які б підтверджували придбання відповідачем матеріалів для виконання ним робіт за договором підряду або повернення позивачу всіх грошових коштів, які були сплачені відповідачу. Згідно з ч. 1 ст. 840 ЦК України замовник має право вимагати від підрядника звіт про використання матеріалу лише, якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника. У відповідності до умов договору підряду (пункти 5.1 та 5.2) забезпечення матеріалами та устаткуванням здійснюється підрядником за власний рахунок і підрядник несе відповідальність за якість матеріалів, які він сам закуповує, що відповідає вимогам статті 839 ЦК України. За таких обставин вартість та об`єм матеріалів, які відповідачпридбаває та використовує з метою виконання договору підряду, ніяким чином не впливає на права та обов`язки позивача, у зв`язку з чим відповідач відмовив у задоволенні вимоги позивача (як замовника) про надання йому документів з придбання матеріалів, як такої що суперечить чинному законодавству та умовам договору підряду. Згідно пунктів 6.2 та 6.3 договору підряду замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі виконаних робіт підписати його та повернути екземпляр підряднику, якщо у нього не виникло жодних зауважень до виконаних робіт. Якщо замовник не підписав акт приймання-передачі виконаних робіт та не висловив заперечення щодо виконаних робіт, то такі роботи вважають прийнятими. Як зазначає сам позивач він висловив відповідачу лише усне прохання закінчити відновлювальний ремонт будинку, тобто фактично просив відповідача здійснити будівельно-монтажні роботи, які виходили за межі робіт, передбачених договором підряду. Враховуючи те, що позивач не надала відповідачу ніяких вмотивованих заперечень щодо виконаних робіт, а також не повідомила відповідача про виявлені недоліки, то роботи, передбачені договором підряду, вважаються прийнятими позивачем 02 серпня 2025 року без зауважень і такими, що виконані відповідачем повністю. Згідно положень ч.1 ст.6 Закону України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" потерпілий повинен довести: 1) наявність шкоди; 2) наявність дефекту в продукції; 3) наявність причинно-наслідкового зв`язку між дефектом в продукції та шкодою. Позивачка не навела жодної з вищезазначених умов, визначених законодавством. Відтак в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. У відповідності до пункту 15.1 договору строк його дії закінчився 31 грудня 2025 року. Не зважаючи на це, позивач направив на адресу відповідача лист з вимогою про можливе розірвання договору 23.02.2026, а позовну заяву про розірвання договору подано до суду лише 31.03.2026. Розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 07.04.2026 судом було сформовано засобами системи «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь № 2572403 щодо місця перебування та місця проживання відповідача.
Ухвалою суду від 08.04.2026 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.05.2026, яке було відкладено на 01.06.2026 за клопотанням представника відповідача, на 29.06.2026 у зв`язку з неявкою позивача, у якому оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення, проголошення якого призначено на 03.07.2026. 
Позивачка у судове засідання не з`явилася, надавши заяву у якій просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіславши в системі «Електронний суд» заяву, у якій просить здійснити розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
ОСОБА_1 належить 2/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.08.2004 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.06.2024, виданих державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори (а.с. 44-52).
04.11.2024 до ЄРДР внесено відомості про вчинення злочину за №12024221230001296 за ч. 1 ст. 438 КК України за повідомленням ОСОБА_1 про те, що 03.11.2024 о 22 год 27 хв за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок ворожого обстрілу пошкоджені вікна, дах, двері, паркан, господарські споруди (а.с. 10).
Як убачається із акту № 1600 від 16.01.2025 комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії РФ, було оглянуто житловий будинок АДРЕСА_1 , власниками якого є ОСОБА_1 в 2/3 частинах та ОСОБА_3 в 1/3 частині, та встановлено, що 03.11.2024 вибуховою хвилею було пошкоджено: тріщини та точкові пошкодження фасаду (з утепленням) 7 кв.м; точкові пошкодження покрівлі з азбестоцементного шиферу 44,5 кв.м; пошкодження штукатурення стін – 45,6 кв.м, пошкодження внутрішнього опорядження (шпалери) – 40,21.кв.м, стелі – 8,4 кв.м; вікна металопластикові – 1,3080,92 – 1 шт, 1,27*1,59 – 1 шт, 1,24*0,79 – 1 шт; двері вхідні (металеві) – 2 шт, двері міжкімнатні (дерев`яні) – 3 шт; душ літ. «Е», вбиральня літ. «Ж»; цегляна зовнішня стіна – 1,5 кв.м; пошкодження азбестоцементного шиферу - 3,65 кв.м. Зроблено висновок: І категорія пошкоджень (незначні пошкодження), рекомендовано виконання робіт з відновлення шляхом поточного ремонту (а.с. 16-21).
За відомостями з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України від 25.03.2025, вартість відновлювальних робіт становить 160791,32 грн та складається з: відновлення пошкодженої покрівлі локально (заміна пошкодженого покрівельного матеріалу - хвилястого шиферу або черепиці, або профільованого листа)без заміни опорних конструкцій та кроквяних систем – 22792,01 грн; заміна пошкоджених міжкімнатних дверей, блоків – 29949,78 грн; заміна вхідних дверей на металеві), блоків – 28829,78 грн; заміна пошкодженого скління/ склопакетів без заміни рами вікна, або скління балкона/ лоджії – 3186,43 грн; заміна віконного блока з урахуванням підвіконня, відливів (зокремаогороджувальних скляних конструкцій балкона/лоджії*, або вхідного дверного металопластикового блока з урахування поріжків) – 22017,49 грн; відновлення укосів (штукатурка, безпіщана підготовка, фарбування) – 2630,61 грн; відновлення пошкоджених фасадів з урахуванням утеплення та зовнішнього оздоблення (утеплення, штукатурення, фарбування)(розраховується лише та площа, яка має пошкодження) – 16432,78 грн; штукатурення стін та перегородок, безпіщана підготовка під фарбування/ шпалери – 30173,52 грн; відновлення пошкодженого внутрішнього опорядження стін (шпалери) – 3910,02 грн; відновлення пошкодженого внутрішнього опорядження стелі (шпалери) – 868,90 грн (а.с. 11-15).
24 березня 2025 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Підрядник) та ОСОБА_1 (замовник) укладено договір підряду, за умовами якого склад та обсяги робіт визначаються кошторисною документацією – Додаток №1, який є невід`ємною його частиною (п. 1.2). Пунктом 2.1 передбачено, що строк виконання робіт складає 120 календарних днів з дати надходження від замовника грошових коштів у розмірі, визначеному в п. 3.1 Договору, на поточний рахунок підрядника. У п. 2.1.2 зазначено, що датою фактичного виконання робіт вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт. Відповідно до п. 3.1 загальна ціна цього Договору визначається у кошторисній документації і складає 160750,00 грн. У п. 6.1 визначено, що передача виконаних робіт Підрядником і їх приймання замовником здійснюється шляхом підписання акту приймання-передачі виконаних робіт. Акт приймання-передачі виконаних робіт передається Підрядником Замовнику протягом 3 календарних днів з дня його складання особисто або надсилається поштою рекомендованим цінним листом з описом вкладення на вказану замовником адресу. Повернення даного листа за закінченням терміну зберігання, відмовою від отримання або з інших причин свідчить про вручення його Замовнику. Пункт 6.2. передбачає, що Замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дня отримання (вручення) акту приймання-передачі виконаних робіт підписати його та повернути екземпляр Підряднику, якщо у нього не виникло жодних зауважень до виконаних робіт. Згідно з п. 6.3 у разі відмови однієї із сторін від підписання акта приймання-передачі виконаних робіт про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Якщо Замовник не підписав акт приймання-передачі виконаних робіт та не висловив заперечення щодо виконаних робіт, то такі роботи вважають прийнятими. У п. 15.1 визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2025 (а.с. 22-25).
Виписка з рахунку позивачки свідчить про те, що 12.04.2025 на рахунок ФО-П ОСОБА_2 перераховано 160750,00 грн (а.с. 28).
24.02.2026 позивачка направила на адресу відповідача вимогу виконати взяті відповідно договору підряду від 24.03.2025 зобов`язання та здійснити будівельні роботи відповідно до Додатку №1 та Витягу з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України від 25.03.2025 в належній якості та надати фіскальні чеки за покупку матеріалів, які були придбані за переведені нею кошти або повернути їй кошти (а.с. 39-41). 
Так, ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як визначено ч. 1 ст. 638 ЦПК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Істотні умови договору визначаються в законі, разом з тим ними можуть стати будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Істотні умови договору відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов`язки, які покладаються на них за договором.
За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд зазначає, що між сторонами у цій справі виникли зобов`язальні правовідносини з договору підряду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
За змістом ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.
Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Частиною 2 ст. 873 ЦК України передбачено, що робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.
Отже, договір підряду (побутового підряду) є складним зобов`язанням, оскільки включає як права, так і обов`язки кожної із його сторін (обов`язок підрядника виконати певну роботу і право вимагати її оплати, обов`язок замовника оплатити виконану роботу і право вимагати виконання обов`язку підрядником).
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Згідно зі статтями 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України такою умовою є виконання, проведене належним чином. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним.
Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За положенням статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Аналіз положень частини п`ятої статті 653 ЦК України свідчить, що якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Частиною 3 ст. 849 ЦК України визначено, що якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.  Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків (частина третя статті 858 ЦК України).
У постанові Верховного Суду від 19 березня 2020 року у справі № 638/16710/14-ц зроблено висновок, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення передбачених ним зобов`язань, оскільки приписами законодавства визначено такою підставою його виконання, проведене належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Згідно з п. 12 ст. 1 Закону «Про захист прав споживачів» істотним є недолік, який робить неможливим використання результату робіт за цільовим призначенням, виник з вини виконавця, і після його усунення проявляється знову або взагалі не може бути усунутий.
Відповідно до ст. 10 Закону «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. 2. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. 3. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. 4. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
У відповідності до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно статей 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Як зазначено у частині 1 статті 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 02.10.2019 у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: «обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно – правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства – суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, – із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.
При цьому доведення підстави розірвання договору та припинення зобов`язань між сторонами покладається на позивача.
Судом встановлено, що 02.08.2025 відповідач надав позивачці акт приймання-передачі виконаних робіт, який позивачка відмовилася підписати, про що нею не заперечується і зазначається у позові. 
Указаних обставин сторони не спростовують, а тому згідно статті 82 ЦПК України вони є встановленими та не підлягають доказуванню.
Як передбачено п. 4.1.2. договору підряду Замовник зобов`язується підписати наданий Підрядником акт приймання-передачі виконаних робіт або надати мотивовану відмову від підписання протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту його отримання. 
У пунктах 6.2 та 6.3 договору підряду від 24.03.2025 сторони погодили, що замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі виконаних робіт підписати його та повернути екземпляр підряднику, якщо у нього не виникло жодних зауважень до виконаних робіт. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта приймання-передачі виконаних робіт , про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Якщо замовник не підписав акт приймання-передачі виконаних робіт та не висловив заперечення щодо виконаних робіт, то такі роботи вважають прийнятими.
Оскільки позивачка не надала суду доказів, що вона висловлювала будь-які заперечення щодо виконаних робіт відповідачеві протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі виконаних робіт, отже, такі роботи вважаються прийнятими, відповідно до зазначених положень договору. 
Доводи позивачки про вимогу надати відповідачем їй фіскальні чеки на придбання матеріалів не ґрунтуються на умовах укладеного між ними договору підряду, оскільки зазначеними умовами такий обов`язок відповідача не передбачений.
В матеріалах справи також відсутні будь-які докази про наявність претензій позивачки до відповідача, у встановлені договором строки, щодо неналежного виконання умов договору та що нею був встановлений певний строк підряднику, який не був виконаний. Суд зазначає, що направлена 24.02.2026 позивачкою на адресу відповідача вимога виконати взяті відповідно договору підряду, була направлена поза межами дії спірного договору відповідно до п. 15.1, де визначено, що договір діє до 31.12.2025.
Крім того, висновків експертів, спеціалістів, які б підтверджували невідповідність виконаних відповідачем робіт умовах договору, позивачкою не надано, клопотань про призначення такої експертизи ОСОБА_1 в суді не заявляла.
Оскільки всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України позивачка ОСОБА_1 не довела належними, достатніми та достовірними доказами обставин, які мають значення для справи і на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, а саме, що відповідачем не в повному обсязі виконані роботи відповідно до Додатку №1 до договору підряду від 24.03.2025, який теж суду не наданий, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 160000,00 грн задоволенню не підлягають. 
Крім того, звертаючись до суду з даним позовом, позивачка зазначала, що укладаючи договір підряду, вона сподівалася, що відповідач виконає свої зобов`язання належним чином та у визначений договором строк, однак, він знехтував своїми обов`язками, що завдало їй моральних страждань, які вона оцінила у 20000,00 грн. 
Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди позивач повинен довести, які саме дії спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 5 від 25.05.2001 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини даної справи, та, звертаючись до балансу вірогідностей, вирішуючи даний спір, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували заявлені позивачкою факти настання моральних страждань внаслідок протиправних дій відповідача, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. 
Враховуючи викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю, оскільки вимога про розірвання договору підряду є похідною від доведеності істотного порушення його умов. До того ж, розірвати можна лише договір, який діє, тоді як дія спірного договору закінчилася 31.12.2025, а з позовом до суду позивачка звернулася 31.03.2026. 
За змістом ст. 631, 651 ЦК України розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.
Відповідний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/7981/17.
Водночас, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, що прямо передбачено ч. 4 ст. 631 ЦК України. Проте поняття «строк дії договору» та «строк виконання зобов`язання» не є тотожними.
Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у позові суд відмовляє, судовий збір з відповідача не стягується.
Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Відмовити повністю у позові ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору підряду, стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Надіслати сторонам копію судового рішення у порядку, визначеному законом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін:
позивачка:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач:  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце поживання: АДРЕСА_2 .

Суддя І. М. Нечипоренко