ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/6608/25 пров. № А/857/49470/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого-судді Кузьмича С. М.,
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Державної служби України з надзвичайних ситуацій на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року (ухвалене головуючим – суддею Гулик А.Г. у м. Львові) у справі № 380/6608/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:
визнати протиправним рішення Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю II групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, та скасувати пункт 11 протоколу № 2 засідання комісії ДСНС України з призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від 04.03.2025;
зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2023 та призначити йому як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, одноразову грошову допомогу в розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори або для проходження служби у військовому резерві» (далі – Порядок №975), відповідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що згідно з випискою з акта огляду МСЕК позивачу визначено другу групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби. Зазначає, що особа, якій встановлено інвалідність після спливу троьх місяців після звільнення зі служби має право на отримання одноразової грошової допомоги лише внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. Позивачу незрозуміло, на якій конкретно підставі ґрунтується відмова у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано пункт 11 протоколу № 2 засідання комісії ДСНС України з призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від 04.03.2025. Зобов`язано Державну службу України з надзвичайних ситуацій повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2023 у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори або для проходження служби у військовому резерві» та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та за наслідками її розгляду прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходи з того, що посилання відповідача в оскарженому рішенні на підпункт 5 пункту 4 Порядку № 975 є протиправним.
Разом з цим, суд виснував, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07.05.2023 в порядку, встановленому Порядком № 975 та відповідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та за наслідками її розгляду прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що позивач проходив кадрову військову службу в системі МНС України і в кінці 2003 році за станом здоров`я звільнений зі служби у запас.
В березні 2023 року Львівською МСЕК позивач визнаний особою з інвалідністю ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.
Керуючись положеннями «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2013 № 975, позивач із відповідною заявою, з долученням необхідного пакету документів, звернувся до Головного управління ДСНС України у Львівській області з проханням щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
За належністю заява позивача Головним управлінням ДСНС України у Львівській області скерованою на розгляд комісії ДСНС України.
За результатами розгляду заяви комісія ДСНС України з призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту дійшла висновку Відмовити у виплаті одноразової грошової допомоги особі з інвалідністю II групи ОСОБА_1 . Відповідно пункту 4 частини 2 статті 118 Кодексу цивільного захисту України одноразова грошова допомога призначається і виплачується в разі встановлення особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) захворювання, пов`язаних з проходженням нею служби, або встановлення особі протягом шести місяців після звільнення її із служби інвалідності з причин, зазначених у цьому пункті.
Відповідно до витягу з наказу Головного управління ДСНС України у Львівській області, ОСОБА_1 звільнено із служби 31.12.2003. Група інвалідності згідно з довідкою до акта огляду медико-соціально експертною комісією встановлена 15.03.2023, тобто пізніше ніж протягом шести місяців після звільнення його із служби.
Тобто, позивачеві у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги, визначеної нормами статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відмовлено.
Вважаючи рішення комісії ДСНС України протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 у справі №380/29784/23 позов ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, залишеного без змін судом апеляційної інстанції, задоволено, а саме:
визнано протиправним та скасувати пункт 10 протоколу засідання комісії ДСНС України з призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від 07.07.2023 щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби;
зобов`язано Державну службу України з надзвичайних ситуацій повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2023 в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори або для проходження служби у військовому резерві», та відповідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
На виконання судового рішення комісія ДСНС України повторно розглянула заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІ групи.
За результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 комісія ДСНС України з призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту дійшла висновку про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги особі з інвалідністю ІІ групи ОСОБА_1 у зв`язку із спливом (закінченням) строків, передбачених п.4 ч.2 статті 118 Кодексу цивільного захисту України та підпунктом п`ять п.4 Порядку № 975, підстави для призначення одноразової грошової допомоги особі з інвалідністю II групи.
Отже, комісія ДСНС України повторно відмовила ОСОБА_1 у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги як особі з інвалідності ІІ групи.
Вважаючи пункт 11 протоколу № 2 засідання комісії ДСНС України з призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від 04 березня 2025 року протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Оскільки учасники справи не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, то в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 Закону №2011-XII встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до пункту б частини першої статті 16-2 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Частина друга статті 16-2 Закону №2011-XII визначає, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 згаданого Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
Пунктом 6 статті 16-3 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Пунктом 9 статті 16-3 Закону №2011-XII визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Підпункт 2 пункту 6 Порядок №975 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі: 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Відповідно до пункту 6 статті 16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Пунктом 17 Порядку КМУ № 975 встановлено, що особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.
Щодо доводів апелянта про те, що до компетенції ДСНС не належить право щодо визнання/невизнання права позивача на отримання одноразової допомоги, оскільки, повноваження щодо реалізації прав позивача у Законі № 2011 та Постанові № 975 належать до компетенції органів і підрозділів Міноборони України, то суд першої інстанції правильно зазначив таке.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 у справі №380/29784/23 встановлено, що позивач звільнений на підставі наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 22.12.2003 №484 відповідно до Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу прапорщиками (мічманами) у запас з правом носіння військової форми одягу.
Відповідно до посвідчення Львівського військкомату серії НОМЕР_1 від 21.01.2004 ОСОБА_1 має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів військової служби. 
Позивач звернувся до Державної служби України з надзвичайних ситуацій із заявою про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №975.
Разом з цим, відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до приписів Кодексу цивільного захисту України, а не приписів Постанови Кабінету Міністрів України 975.
Колегія суддів звертає увагу скаржника, що у зв`язку зі змінами у законодавстві та реорганізацією структури військ України, правонаступником військового формування, з яким позивач перебував у службових відносинах на момент звільнення є Державна служба України з надзвичайних ситуацій.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що приписами п.17 Порядку №975, встановлено, що особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.
Відтак, позивач цілком обґрунтовано звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги саме на підставі Порядку №975.
На підставі аналізу згаданих норм суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправним рішення Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю II групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, та скасування пункту 10 протоколу засідання комісії ДСНС України з призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від 07 липня 2023 року, оскільки заява розглянута відповідно до норм Кодексу цивільного захисту України, а не на підставі Постанови Кабінету Міністрів України 975 враховуючи факт звільнення позивача відповідно до Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу прапорщиками (мічманами).
Згідно з ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На виконання судового рішення комісією ДСНС України повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю ІІ групи.
За результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 комісія ДСНС України з призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту дійшла висновку - Відмовити у виплаті одноразової грошової допомоги особі з інвалідністю ІІ групи ОСОБА_1 у зв`язку із спливом (закінченням) строків, передбачених п.4 ч.2 статті 118 Кодексу цивільного захисту України та підпунктом п`ять п.4 Порядку № 975, підстави для призначення одноразової грошової допомоги особі з інвалідністю II групи.
Суд зазначає, що посилання у вказаному рішенні на пункту 4 частини другої статті 118 Кодексу цивільного захисту України є протиправним, що встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 у справі №380/29784/23.
Щодо посилання відповідача в оскарженому рішенні на підпункт 5 пункту 4 Порядку №975, суд зазначає таке.
Відповідно до вказаного пункту одноразова грошова допомога призначається у разі становлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Як правильно зазначає позивач, інвалідність позивача настала після спливу тримісячного терміну, але внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби.
Відтак, до нього не застосовуються вимоги підпункту 5 пункту 4 Порядку № 975 щодо тримісячного строку.
Суд першої інстанції правильно виснував, що посилання відповідача в оскарженому рішенні на підпункт 5 пункту 4 Порядку № 975 є протиправним.
Суд звертає увагу на те, що пункт 11 протоколу № 2 засідання комісії ДСНС України з призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від 04 березня 2025 року є процесуальною формою рішення Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю II групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів поділяє твердження суду першої інстанції, що пункт 11 протоколу № 2 засідання комісії ДСНС України з призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від 04.03.2025 є протиправним, а тому такий необхідно скасувати.
Разом з цим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ефективним способом порушеного права позивача буде зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07.05.2023 в порядку, встановленому Порядком № 975 та відповідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та за наслідками її розгляду прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року у справі № 380/6608/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула