Справа № 643/3743/26
Провадження № 2-а/643/78/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2026   м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого Поліщук Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Костенюк А.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Голован Я.І. звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому прохає скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № R193385 від 11.11.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за ч. 3 ст. 210 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 №R193385 від 11.11.2025, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за ч.3 ст.210 КУпАП за те, що останній не став на військовий облік за новою адресою. Проте, оскаржувана постанова взагалі не містить посилання на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення (пояснення свідків, акт, фото- чи відеозапис тощо відповідно до ст. 251 КУпАП), на підставі яких суб`єктом владних повноважень було прийнято рішення у формі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Вказані обставини свідчать про те, що відповідачем взагалі не було зібрано доказів вчинення адміністративного правопорушення, що суперечить як положенням КУпАП, так і Конституції України
12.03.2026 від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якій прохає у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», ОСОБА_1 змінив місце проживання та не став на військовий облік за новим місцем проживання у встановлений законом строк, чим порушив вимоги статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки внутрішньо переміщеної особи, інформація про яку підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», ОСОБА_1 зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, що свідчить про зміну місця проживання. Останній протягом семи днів не став на військовий облік за новим місцем проживання, як передбачено ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що підтверджується даними реєстру «Оберіг», що стало підставою для реагування з боку територіального центру комплектування та соціальної підтримки. На підставі відповідного звернення ІНФОРМАЦІЯ_4 працівниками ГУНП в Харківській області було здійснено заходи щодо встановлення місцезнаходження громадянина. Згідно з рапортом працівника поліції, 08.11.2025 ОСОБА_1 було встановлено та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, після чого уповноваженою посадовою особою було складено протокол про адміністративне правопорушення від 09.11.2025. За результатами розгляду матеріалів справи 11.11.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову № R193385, якою громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн., отже постанова №R193385 від 11.11.2025 була прийнята уповноваженою посадовою особою у межах наданих законом повноважень.
18.03.2026 представником позивача ОСОБА_1 – адвокатом Голованом Я.І. подано відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 не містить чітко зазначеного опису обставин та посилання на докази. Постановою не конкретизовано, яку конкретно норму порушено позивачем, що впливає на визначення правильності норм, які були порушені та відповідно унеможливлює притягнення до адміністративної відповідальності за порушення таких приписів. Також, протокол № 04/921 від 09.11.2025 складено відносно ОСОБА_1 за не прибуття у строк зазначений в повістці, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для уточнення військово-облікових даних, а постанова №R193385 від 11.11.2025 по справі про адміністративне правопорушення винесена за те, що ОСОБА_1 не став на військовий облік за новою адресою. Відповідно до довідки переселенця (довідка ВПО) № 6805-5003554915 ОСОБА_1 став на облік як внутрішньо переміщена особа 12.12.2024, а постанова прийнята 11.11.2025, тобто з порушенням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Таким чином, оскаржувана постанова прийнята не в межах строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, як того вимагають норми КУпАП. Відповідальність за ст. 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку, коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.
Ухвалою суду від 11.03.2026 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з заявою про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувані у відповідача докази. 
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.
Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 .
09.11.2025 ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку із порушенням ВО з 28.07.2025 по 27.07.2026,про що свідчить довідка про доставлення (супроводження) громадянина до ІНФОРМАЦІЯ_6 за № 04/920. 
09.11.2025 начальником відділення обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_7 майором ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09.11.2025 ОСОБА_1 від 08.11.2025, було доставлено поліцією до ІНФОРМАЦІЯ_7 , у зв`язку з порушенням правил військового обліку, не прибуття у строк зазначений в повістці до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для уточнення військово-облікових даних. Таким чином, ОСОБА_1 , порушив вимоги абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за № 560 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Постановою № R193385 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 17000 грн. 
За змістом зазначеного постанови, за результатами з`ясування обставин справи встановлено, що ОСОБА_1 не став на військовий облік за новою адресою (ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»), чим допустив порушення правил військового обліку. ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. 
Відповідно до довідки переселенця (довідка ВПО) № 6805-5003554915 ОСОБА_1 став на облік як внутрішньо переміщена особа 12.12.2024. Фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.15).
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, ідо передбачені Конституцією та законами У країни.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно до ч. 1 ст. 9 КУААП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Вирішуючи справу по суті, суд бере до уваги, що ч. 3 ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Частина 3 ст. 210-1 КУпАП встановлює відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Під час складання протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63 Конституції України та роз`яснюються права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу, яка подається керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник ТЦК виносить постанову про накладення адміністративного стягнення або про закриття справи.
Кодекс України про адміністративні правопорушення встановлює чіткі вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення.
Зокрема, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові(за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених підчас розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ст. 283 КУпАП).
Враховуючи вищевикладене, суд зауважує на невідповідність фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 09.11.2025 та в постанові № R193385 від 11.11.2025. Зазначена неузгодженість породжує обґрунтований сумнів щодо наявності та достовірності доказів, на підставі яких особа, яка складала протокол дійшла висновку про вчинення правопорушення.
Виходячи із норм викладених в ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП України.
Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.
Враховуючи встановлені недоліки, які суд позбавлений можливості усунути в ході судового розгляду, належним способом захисту порушеного права у даному випадку ОСОБА_1 є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.
Щодо твердження представника позивача, зазначене у відповіді на відзив, про пропущення накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 9 ст. 38 КУпАП, суд зазначає наступне. 
Згідно з ч. 9 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли уповноважений орган отримав будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення. У даній справі протокол складений 09.11.2025, постанова складена 11.11.2025, в якій зазначено, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення було з`ясовано під час з`ясування обставин справи. Відповідно до Довідки переселенця (Довідка ВПО) №6805-5003554915 ОСОБА_1 став на облік як внутрішньо переміщена особа 12.12.2024, при цьому постанова прийнята 11.11.2025, а тому посилання представника позивача на порушення вимог ст. 38 КУпАП не знайшло свого підтвердження 
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова у справі про адміністративне правопорушення № R193385 від 11.11.2025 підлягає скасуванню, а справа закриттю.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 слід стягнути на користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір в розмірі 532 грн. 48 коп. 
Керуючись ст. 2, 5, 77, 243 - 246, 250, 255, 292 КАС України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову № R193385 від 11.11.2025 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з  ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн. 48 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач:  ІНФОРМАЦІЯ_9 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження АДРЕСА_3 .

Суддя Т.В. Поліщук