ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 644/3798/23
Номер провадження 22-ц/818/2758/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Мальованого Ю.М.,
суддів – Маміної О.В., Пилипчук Н.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Харкова від 28 січня 2026 року в складі судді Ізмайлова І.К. по справі № 644/3798/23 за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 22 червня 2023 року по справі № 644/3798/23 за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення та постачання гарячої води з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу по справі № 644/3798/23 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 березня 2021 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 24 964,27 грн. 
Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 28 січня 2026 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 22 червня 2023 року по справі №644/3798/23 за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення та постачання гарячої води з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 - повернуто без розгляду.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну та необґрунтовану, скасувати судовий наказ Індустріального (Орджонікідзевського) районного суду м. Харкова від 22 червня 2023 року по справі № 644/3798/23, вирішити питання про поворот виконання судового наказу. 
В обґрунтування зазначає, що вимоги стягувача є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи, що свідчить про наявність спору про право. Судовий збір, у розмірі 166,40 грн сплачено заявником вимушено (квитанція додана до апеляційної скарги) з метою оперативного доступу до правосуддя.
Заслухавши головуючого суддю, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (частина друга та третя статті 19 ЦПК України).
Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ «наказне провадження» ЦПК України (статті 160-173).
Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (пункт 3 частини першої статті 161 ЦПК України).
Частиною 2 вказаної вище статті зазначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Статтею 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.
Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір в розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подачі заяви до суду становило 166 грн. 40 коп.
Повертаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.
Враховуючи, що заявником не сплачено судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу, суд вважав за необхідне повернути її заявникові без розгляду, з чим погоджується судова колегія.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 до своєї апеляційної скарги додав квитанцію про сплату судового збору за подання заяви про скасування судового наказу (а.с. 36).
Однак, вказана квитанція повинна була бути подана до самої заяви про скасування судового наказу, а не до апеляційної скарги. На момент постановлення оскаржуваної ухвали, судовий збір сплачено не було, що стало підставою для повернення заяви ОСОБА_1 без розгляду. 
Це не позбавляє апелянта права знову звернутись до Індустріального районного суду м. Харкова з заявою про скасування судового наказу, надавши разом з нею докази сплати судового збору.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржена ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи
Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
Апеляційну скаргу залишено без задоволення, отже підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.
Керуючись ст.,ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Харкова від 28 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 02 червня 2026 року 

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук