Справа № 947/40896/25
Провадження № 2-др/947/46/26
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.05.2026 року
Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,
за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.
розглянувши заяву про винесення Додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу понесених відповідачем по цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « ГЕЛЕКСІ ФІНАНС » за участі третіх осіб: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горохова Ніна Вікторівна, приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.03.2026 року було відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « ГЕЛЕКСІ ФІНАНС » за участі третіх осіб: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горохова Ніна Вікторівна, приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису №981 вчиненого 09.09.2025 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Ніною Вікторівною про звернення стягнення на нерухоме майно – квартиру АДРЕСА_1 таким, що не підлягає виконанню.
У резолютивної частині рішення зазначено що питання розподілу судових витрат буде вирішено у порядку визначеному ч.8 ст. 141 ЦПК України.
Рішення було винесено без участі учасників процесу та до Єдиного реєстру було внесено повний текст 19.03.2026.
Через систему Електронний суд 23.03.2026 представником відповідача адвокатом Дударенко А.М. подана клопотання про відшкодування судових витрат у межах заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу з описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Дударенко А.М. яка була подана під час розгляду справи 17.12.2025 року.
Згідно Договору №55 про надання правової допомоги , укладеного 05.12.2025 між адвокатом Дударенко А.М. та ТОВ « ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» , адвокат зобов`язався надати правничу допомогу у цивільної справі у спорі між ОСОБА_3 та клієнтом із визначенням розміру плати за надані послуги у суді першої інстанції від 20 000 грн., з урахуванням категорії складності. 
Відповідно до Акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) №1 від 08.12.2025 адвокатом надані послуги у вигляді ознайомлення з позовною заявою, збором доказів, підготовку відзиву та його направлення учасникам справи та до суду , які зайняли 8 годин часу з вартістю послуги : 2500 грн. за годину, на загальну суму 20 000 грн.
Згідно платіжної інструкції №24489 від 08.12.2025 ТОВ « ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» здійснило оплату послуг адвоката. 
Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). 
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Згідно з пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, у разі відмови - на позивача.
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку із реалізацією права на судовий захист у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору й струмування від подання безпідставних позовів.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2023 року у справі № 160/19098/21, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд акцентує увагу на тому, що стягнення витрат на правничу допомогу не може бути способом збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Аналогічна права позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
У даному випадку судом враховується незначна складність справи , яка стосується фактично правової оцінки обставинам викладеним у самому позові , наявність усталеної практики Верховного Суду з спірних правовідносин, фактично послуги адвоката , надані відповідачу, складались з підготовки та подачі однієї заяви по суті справи ( відзиву) , що у сукупності дає змого суду прийти до висновку, що заявлений стороною відповідача, розмір судових витрат є явно завищеним та не відповідає критеріям розумності та справедливості , а тому суд визначає розмір судових витрат у вигляді витрат понесених на правничу допомогу , які підлягають стягненню з позивача у розмірі 5000 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133,140, 141, 270, 353,,354 ЦПК України, суд, - 
ВИРІШИВ: 
Задовольнити частково заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу понесених відповідачем по цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « ГЕЛЕКСІ ФІНАНС » за участі третіх осіб: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горохова Ніна Вікторівна, приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 42305986, місцезнаходження: м. Київ, вул. Предславинська, буд. 28 офіс 401) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 ( пять тисяч) гривень. 
Повний текст додаткового рішення складено 13.05.2026.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя           В. О. Луняченко