Справа № 159/3385/26
Провадження № 3/159/1362/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2026 року м. Ковель 
Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Бойчук П.Ю., розглянувши справу, що надійшла від Ковельського РУП ГУНП України у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України (паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ), зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,
передбаченої ч. 3 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона за адресою: АДРЕСА_1 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не створює для нього належних умов для життя, виховання, розвитку, не контролює проведення ним дозвілля в результаті чого останній 23.05.2026 року близько 21 год. 00 хв., за адресою: м. Ковель, вул. Василя Стуса, керував електроскутером марки “KUKIVIN G3 PRO”, поблизу перехрестя в м. Ковелі по вул. В. Стуса та вул. Симоненка, рухався на другорядній дорозі, не врахував дорожньої обстановки, не надав переваги в русі водієві ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , транспортному засобу марки “Skoda Octavia”, державний номерний знак НОМЕР_3 , та допустив зіткнення, спричинивши дорожньо-транспортну пригоду, чим неповнолітні ОСОБА_2 , порушив вимоги п. 16.11; п. 2.3 б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та своїми діями створив загрозу для свого життя і здоров`я.
Таким чином ОСОБА_1 , ставиться у вину порушення ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України, та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.
В судовому засіданні по розгляду даної справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнала повністю та просила суворо не карати.
Суддя, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Однак, при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд враховує такий елемент верховенства права, як принцип пропорційності.
Принцип пропорційності спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення. Мета процесуальних дій має бути суспільно вагомою, для досягнення певної мети органи влади не можуть накладати на громадян зобов`язання, які перевищують установлені межі необхідності, а засіб досягнення суспільно вагомої мети має бути найменш обтяжливим для людини в конкретних умовах.
У рішенні від 25 січня 2012 р. № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Ісмаїлов проти Росії" від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Санкція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить від 850,00 грн. до 1700,00 грн.
Таким чином, накладення навіть мінімального розміру стягнення, передбаченого санкцією цієї статті, не буде співмірним із вчиненим ОСОБА_1 діянням та буде перевищувати межі необхідності досягнення легітимної мети адміністративного стягнення, зокрема запобіганню вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. Мета адміністративного стягнення може бути досягнення іншими менш обтяжливими для порушника засобами.
Зважаючи на те, що розмір доходів ОСОБА_1 є незначним, оскільки остання не працює, має на утриманні чотири неповнолітні дитини та здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, вперше притягується до адміністративної відповідальності за вчинення даного виду адміністративного правопорушення, суддя вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись щодо неї усним зауваженням.
Керуючись ст.ст. 22, 221, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 184 КУпАП, в зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись щодо неї усним зауваженням.
Провадження у справі закрити.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ковельського міськрайонного суду	П. Ю. Бойчук