Справа № 521/27608/23 
Пр-ня по справі № 1кп/725/26

В И Р О К

 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
19 червня 2026 року 

Хаджибейський районний суд міста Одеси засідаючи у складі: 
Головуючого судді - ОСОБА_1 
із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальні провадження № 12023162470001573 від 06.11.2023 року та № 120231622470001587 від 09.11.2023 року, у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Забороль Луцького району, Волинської області, громадянин України, який має середню освіту, до затримання працюючого робочим на будівельних майданчиках в м. Одесі, неодружений, дітей не має, спільно проживав з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1)05.12.2013 року Первомайським р/с Миколаївської області за ч. 1 ст. 125 КК до штрафу у сумі 850 грн.; 2)24.12.2013 року Первомайським р/ с Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК з іспитовим строком 2 роки; 3)09.12.2014 року Первомайським р/ с Миколаївської області за ч. 2 ст. 125, ст. 71 КК остаточно до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; звільнився з місць позбавлення волі 15.06.2018 року, у скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -
з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник - адвокат ОСОБА_7 , ОСОБА_8 

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1.1. ОСОБА_3 15 жовтня 2023 року о 17.00 годині, перебував за місцем мешкання ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_2 , де вони спільно розпивали спиртні напої, після яких ОСОБА_9 заснув на дивані, який був розташований в приміщені кухні вказаного будинку. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону ОСОБА_9 .
Діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_3 переконавшись, що його дії залишаться непомітними для оточуючих, в умовах воєнного стану3, знаходячись в приміщенні кухні зазначеного будинку, підійшов до тумбочки, яка знаходилась поряд з диваном, на якому спав ОСОБА_9 та викрав з поверхні тумбочки мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А 10» SM-A105F/DS, у корпусі темно-синього кольору у гумовому чохлі темно-синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_4 , який належить потерплому ОСОБА_9 . 
Після вчиненого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник та отримав можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 2 812 гривень. 
1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаним епізодом за ч. 4 ст. 185 КК, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану. 
1.3.Крім того, ОСОБА_3 20 жовтня 2023 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебував на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , з дозволу власника ОСОБА_4 , де вирішив з метою особистого збагачення, вчинити повторно, таємне викрадення чужого майна.
Так, ОСОБА_3 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що його дії залишаться непомітними для оточуючих, в умовах воєнного стану4, знаходячись на подвір`ї вказаного домоволодіння, підійшов до велосипеду марки «Comanche Prairie» білого кольору, з елементами чорного та зеленого кольорів, вартістю 8000 гривень, який належить ОСОБА_10 та викрав його, шляхом викочування з подвір`я. Після вчиненого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 8000 гривень. 
1.4.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаним епізодом за ч. 4 ст. 185 КК, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану. 
1.5.Крім того, ОСОБА_3 03 листопада 2023 року о 16.00 годині перебував спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 біля магазину «Таврія В», що розташований на вул. Скворцова, біля будинку № 4А, в м. Одесі. Під час спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 раптово виник умисел на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , шляхом заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень. 
Діючи умисно, ОСОБА_3 завдав удар правим кулаком в область лівої сторони щелепи ОСОБА_4 та одразу ж завдав ще один удар лівим кулаком в область правої сторони щелепи ОСОБА_4 , чим заподіяв тяжкі тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми: синці обличчя в ділянці горизонтальної гілки нижньої щелепи справа (1), зліва (1), крововилив м`яких покровів голови з внутрішньої поверхні правої лобно-тім?яно-скроневої ділянок, «плащевидний» субдуральний крововилив верхньо-латеральної поверхні правої півкулі головного мозку, субарахноїдільні крововиливи правої тім`яної та потиличної часток, внаслідок яких ОСОБА_4 05.11.2023 року госпіталізовано до комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 1» Одеської міської ради для операційно-реанімаційних заходів через критичний для життя стан (кома І ступеню). У приміщенні реанімаційного відділення МКЛ № 1 ІНФОРМАЦІЯ_5 о 09:30 ОСОБА_4 померла від набряку головного мозку, що перебуває в прямому причинному зв`язку із заподіянням ОСОБА_3 03.11.2023 року тілесним ушкодженням. 
1.6.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаним епізодом за ч. 2 ст. 121 КК, за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого. 

2.Покази обвинуваченого.
2.1.Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнав. За епізодом нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 показав, що жодних тілесних ушкоджень останній не наносив. Хто міг вчинити дане правопорушення він не знає. 03.11.2023 року (п`ятниця) він у вечері зустрів ОСОБА_4 з трамвая. Вони разом зайшли у магазин «Таврія В», де ОСОБА_3 придбав пляшку горілки 250 гр. та одну пляшку пива 1 л. Прийшовши додому, вони спочатку вжили наркотичні засоби, після цього випили алкоголь. Лягли спати приблизно о 03.00 годині. З ранку, він проснувся о 06.30 та приблизно о 07.00 годині пішов на роботу. ОСОБА_4 залишилась вдома. Що відбувалось далі з нею ОСОБА_3 не відомо. З 03.11.2023 року по понеділок 06.11.2023 року він не приходив до ОСОБА_4 06.11.2023 року його затримали оперативники з відділку поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . 
У відділку поліції він провів три дні. Після цього, його вивозили на слідчий експеримент. На ньому він показав, що він наніс два удари по ОСОБА_4 , однак вони не були сильними. Насправді він себе обмовив, оскільки ударів він по потерпілій не наносив. Він сфантазував вказану інформацію, оскільки бажав, щоб співробітники поліції його звільнили з під варти. 
Під час прямого та перехресного допиту, ОСОБА_3 також повідомив, що ОСОБА_4 він знає з 2019 року. Спільно проживали протягом 8 місяців до дати смерті. Йому відомо, що вона вживала наркотичні засоби протягом останніх 17 років. На які захворювання вона хворіла, йому також не відомо. Саме завдяки їй, ОСОБА_3 також почав вживати наркотичні засоби. Щодо показів свідків, які свідчили проти нього, ОСОБА_3 показав, що він вважає що свідки його обмовляють. Причини обмови не пояснив. Покази свідків він не підтверджує. На питання прокурора, чому він сфантазував саме нанесення двох ударів, які і були визначені судово-медичною експертизою набагато пізніше, обвинувачений відповісти розумно не зміг. Однак, також показав, що якщо б він справді ударив сильно два рази, то вона могла померти одразу. Йому відомо, що можна вбити і з одного удару. 
В місця позбавлення волі, ОСОБА_3 загалом провів 4,5 роки. Відбував покарання за ст. ст. 185, 125 КК. Будь-якими єдиноборствами не займався. У школі, як і всі займався футболом, волейболом, тенісом. Разом з тим, вже у юнацтві досить часто ходив на дискотеки, майже кожні вихідні, де так само часто приймав участь у бійках. Зі слів має достатній досвід у вуличних бійка. 
2.2.За епізодом вчинення таємного викрадення майна ОСОБА_9 обвинувачений ОСОБА_3 показав, що він не крав мобільний телефон ОСОБА_9 , оскільки той самостійно надав йому телефон, під час спільного вживання алкоголю, для того, щоб він його здав в ломбард і разом вони на вказані кошти продовжили розпивати горілку. Окрім того, ОСОБА_3 на ці кошти купив трохи собі наркотиків і вжив їх. Тобто, обвинувачений стверджує, що продав телефон за згодою власника.
2.3.Щодо викрадення велосипеду потерпілого ОСОБА_10 то вказаний факт, ОСОБА_3 визнав, показав, що справді коли у подвір`ї, де він спільно проживав з ОСОБА_10 , останнього не було, ОСОБА_3 скористався обстановкою і таємно викрав велосипед, продавши його на ринку «Восход». 
3.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
3.1.Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях повністю доказана і підтверджується зібраними і дослідженими під час судового розгляду доказами.

Епізод обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК.
І. Усними доказами (показаннями).
3.2.Показаннями свідка ОСОБА_10 , який допитаний в судовому засіданні, як свідок показав, що тимчасово проживав у будинку за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_4 . Разом з нею також проживав співмешканець ОСОБА_3 . Підстав обмовляти потерпілу або обвинуваченого у нього немає. За обставинами подій, що розглядаються ОСОБА_10 показав, що коли він мешкав у ОСОБА_4 , то спостерігав за тим, як дуже часто сварились ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Причини конфліктів він не знає. Також він бачив наслідки таких конфліктів у вигляді синців та гематом на тілі ОСОБА_4 . Особисто нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 по потерпілій він не бачив. 05.11.2023 року він справді виявив ОСОБА_4 майже непритомну. Цьому слугувало прохання її матері ОСОБА_13 по телефону подивитись, що відбувається у кімнаті її доньки. В той день він зайшов до кімнати і побачив, як ОСОБА_4 лежала і хрипіла. На ній була гематома. Де саме вона була розташована, свідок не пам`ятає. Він зателефонував знайомій, щоб спитати що робити, після цього викликав швидку медичну допомогу. 03.11.2023 року ОСОБА_10 бачив вдома ОСОБА_3 останній раз. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був конфлікт. ОСОБА_10 чув за дверима сусідньої кімнати розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , натомість про що саме ці розговори він не зміг почути. У проміжок часу між конфліктом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і потім часу, коли вона сама знаходилась у кімнаті до будинку і до кімнати її ніхто не заходив. 
Під час перехресного допиту, свідок показав також, що вживали алкоголь ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Іноді ОСОБА_10 здавалось, що ОСОБА_4 вживала і наркотичні засоби. Коли вживала алкоголь, була більш емоційна ніж ОСОБА_3 . Однак, вона не сварилась та не була агресивна. 
3.3.Показаннями свідка ОСОБА_9 , який допитаний в судовому засіданні показав, що загибла потерпіла ОСОБА_4 є його племінницею, яка проживала поряд у подвір`ї, за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 він знав виключно, як чоловіка, який іноді приходив до ОСОБА_4 , з якою у нього були стосунки. Підстав обмовляти його у нього немає. За фактом нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 свідок показав, що очевидцем таких подій не був. Дізнався про них, коли ОСОБА_4 забрала швидка медична допомога до лікарні. Але він неодноразово бачив і знав зі слів ОСОБА_4 , що ОСОБА_3 періодично застосовує до неї фізичне насильство. Він бачив на ній синці та гематоми. Однак, жодних дій на противагу такій поведінці ОСОБА_3 не вчиняв. Також свідок знав, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вживають наркотичні засоби. 
3.4.Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні показала, що потерпілу загиблу ОСОБА_4 знала як клієнтку, оскільки працювала приблизно 1,5 роки тому у соціальному супроводі хворих на туберкульоз. У ОСОБА_4 був туберкульоз хребта. Через деякий час свідок ОСОБА_14 почала супроводжу у соціальній роботі ОСОБА_4 , яка почала скаржитись на домашнє насилля з боку співмешканця ОСОБА_3 . У вказаний проміжок часу ОСОБА_14 почала працювати координатором благодійної організації «Жіночій простір». Зі слів ОСОБА_4 , її співмешканець часто спричиняв у відношенні неї домашнє насильство, наносив тілесні ушкодження. В один з днів, восени 2023 року до свідка прийшла ОСОБА_4 яка була дуже побита. В неї були сильні синці на обличчі, руках, ногах, тулубі. Зі слів її побив ОСОБА_3 . Свідок ОСОБА_14 запропонувала ОСОБА_4 залишитись у неї у вільній квартирі. Приблизно через тиждень ОСОБА_4 уїхала. Ще через декілька днів, ОСОБА_14 на прохання матері приїхала до місця її проживання, де знайшла її непритомну і побиту. Після цього була викликана швидка медична допомога. В подальшому ОСОБА_4 померла. 
Під час прямого та перехресного допиту свідок ОСОБА_14 показала, що з ОСОБА_3 спілкувалась можливо декілька разів по телефону, один раз бачила його коли він забирав посилку від неї для ОСОБА_4 . Зі слів ОСОБА_3 , свідок встановила, що він був невдоволений тим фактом, що ОСОБА_4 вживала наркотичні засоби. Можливо саме цей факт був підставою для насилля над нею. 

ІІ. Документами доказами. 
3.5.Повідомленням оператора «102» від 03.11.2023 року о 17:39. Домашнє насильство. Побив чоловік. До 1 МКЛ доставлена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діагноз ЗЧМТ, СГМ, кома 2.
3.6.Довідкою, яка видана Одеською міською лікарнею № 1 ОМР 05.11.2023 року № 29231 - ОСОБА_4 про те, що вона зверталась до відділення екстренної медичної допомоги 05.11.2023 року з Діагнозом: ЗЧМТ. Гостра субдуруальна гематома справа. Надана допомога КТ головного мозку, ОГК, ОБП, оперативне лікування -декомпресивна трепанація черепа. Видалення субдуральної гематоми. 
3.7.Протоколом огляду місця події від 05.11.2023 року, який проведений з 20 години 35 хвилин до 21 години 01 хвилину, яким було зафіксовано: місце скоєння злочину і обстановка після злочину, а також виявлені сліди злочину. Так, згідно протоколу, було оглянуте приміщення та внутрішній двір будинку АДРЕСА_2 . В ході огляду будинку були виявлені та вилучені дві наволочки зі слідами речовини бурого кольору; підковдра зі слідами речовини бурого кольору. Огляд зафіксований на відео/фото запис. Інших речей і предметів, які б представляли інтерес для встановлення обставин, які підлягають доведенню в порядку ст. 91 КПК не виявлено.
3.8.Протоколом огляду предмету та зняття з нього інформації від 29.11.2023 року, який складений слідчим з 18.30 до 19.00 годин. Відповідно до протоколу оглянутий вміст Мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A30» у корпусі темно-синього кольору, номер моделі SM-A307FN/DS, серійний номер НОМЕР_5 , ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , виданий ОСОБА_13 (мати загиблої) ІНФОРМАЦІЯ_4 . У телефоні виявлена та зафіксована переписка з абонентом «ОСОБА_28». За змістом переписки можливо зрозуміти, наступне: ОСОБА_13 переписується з «ОСОБА_29» ( ОСОБА_10 ) та намагається з`ясувати в якому стані її донька ОСОБА_4 . Можливо побачити, що ще 20 жовтня 2023 року о 00.01 годині ОСОБА_13 повідомляє ОСОБА_10 , що ОСОБА_15 вдома не буде і щоб він слідкував за порядком. Далі вона повідомляє, що «завтра буде поліція» і що б ОСОБА_10 зачинився та не впускав додому «його» (Очевидно, що мова йде про ОСОБА_3 з яким проживала ОСОБА_4 . Це ж підтвердив під час допиту сам ОСОБА_10 ). Вже у вечері о 19.37 год. ОСОБА_13 з`ясовує у ОСОБА_10 як вдома обстановка? На що ОСОБА_10 повідомляє, що нічого не змінилось. Далі 01 листопада 2023 року є переписка наступного змісту: ОСОБА_10 повідомляє, що ОСОБА_3 вдома і прийшов вчора, тобто 30 жовтня 2023 року. Вони разом з нею у кімнаті, на одному ліжку, так ніби нічого не відбувалось. Далі 04 листопада 2023 року ОСОБА_13 питає у ОСОБА_10 як справи вдома? Останній відповідає, що коли він уходив було все як завжди. 05 листопада 2023 року ОСОБА_13 питає у ОСОБА_10 чи вдома її донька, оскільки вже два дні її телефон вимкнутий. ОСОБА_10 повідомляє, що він не бачив, що ОСОБА_4 за ці два дні вставала з ліжка. Повідомив, що ОСОБА_3 немає. ОСОБА_13 просить його, щоб він передав доньці, щоб вона зателефонувала. Також питає чи жива вона? ОСОБА_10 відповідає, що не знає, вона не вставала, однак дихає. Мати ОСОБА_13 просить, що б ОСОБА_10 поговорив з нею. Останній відповідає, що вона не реагує, можливо відходить. ОСОБА_13 пише, що в неї може бути інсульт, і щоб він спробував з нею поговорити. ОСОБА_10 питає, чи є якісь ознаки за якими він може зрозуміти? В подальшому відбуваються телефонні дзвінки та вже іде переписка, коли приїхала поліція. 
Аналіз вказаному доказу, буде наданий нижче у вироку. 
3.9.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.11.2023 року, відповідно до якого слідчий СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області в період часу з 20 години 50 хвилин до 21 години 05 хвилин у присутності понятих, пред`явив свідку ОСОБА_10 , чотири фотокартки, на яких містять фото осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, свідок впізнав особу чоловіка на фотокартці під № 2 ( ОСОБА_3 ), як особу на ім`я ОСОБА_16 , який був співмешканцем ОСОБА_4 , якій він погрожував, кричав на її адресу нецензурну лайку, а також відносно якої застосував фізичну силу. Впізнав особу за формою обличчя, зачіскою.
3.10.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.11.2023 року, відповідно до якого слідчий СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області в період часу з 21 години 20 хвилин до 21 години 40 хвилин у присутності понятих, пред`явив свідку ОСОБА_9 , чотири фотокартки, на яких містять фото осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, свідок впізнав особу чоловіка на фотокартці під № 1 ( ОСОБА_3 ), як особу на ім`я ОСОБА_16 , який із його племінницею ОСОБА_17 , за адресою АДРЕСА_2 та який , зі слів ОСОБА_18 неодноразово наносив їй тілесні ушкодження, кричав на її адресу. Впізнав особу за формою обличчя, очам. 
3.11.Протоколом слідчого експерименту від 13.11.2023 року та відеозаписом слідчої дії, відповідно до яких слідчий у період часу з 12 години 21 хвилини до 12 години 38 хвилин у присутності понятих, статиста, судово-медичного експерта, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення провів слідчий експеримент, під час якого підозрюваний ОСОБА_3 на місці скоєння правопорушення - за адресою АДРЕСА_3 , показав, як та за яких обставин він 03 листопада 2023 року у період часу з 16.00 до 17.00 години наніс два удари потерпілій ОСОБА_4 . На місці події, ОСОБА_3 показав, що зустрів ОСОБА_4 біля будинку № 4а по вул. Скворцова в м. Одесі. Вона знаходилась під дією пігулок (психотропних речовин), сам ОСОБА_3 був трохи в стані алкогольного сп`яніння. Вони почали сваритись, з підстав вживання нею пігулок. Тоді він одразу наніс їй два удари кулаками рук в обличчя. Перший удар правою рукою в ліву частину обличчя (щелепу), другий удар лівою рукою в праву частину обличчя (щелепу). Вона почала падати і він їй підхопив і повів в напрямку магазину Таврія. Вона плакала, однак могла сама рухатись. На губі з лівої сторони потекла кров. За допомогою статиста ОСОБА_3 показав, як він наносив удари.

ІІІ. Речовими доказами.
3.12.Речовими доказами: 1)Простирадлом; 2)Двома наволочками; 3)Спортивні штани сірого кольору, які належать ОСОБА_3 з плямами речовини бурого кольору; 4)Мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A30» у корпусі темно-синього кольору, номер моделі SM-A307FN/DS, серійний номер НОМЕР_5 , ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , виданий ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 

ІV. Висновками експертиз.
3.13.Висновком судової імунологічної експертизи № 2082 від 20.11.2023 року, яка проведена «Одеським обласним бюро СМЕ» відповідно до висновків якої: Кров підозрюваного ОСОБА_3 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО. 
3.14.Висновком судової імунологічної експертизи № 2110 від 20.12.2023 року, яка проведена «Одеським обласним бюро СМЕ» відповідно до висновків якої: 1)Кров потерпілої ОСОБА_4 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО; 2)Кров підозрюваного ОСОБА_19 до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО; 3)На штанах підозрюваного ОСОБА_3 знайдена кров людини. При дослідженні на групову належність виявлений антиген А, властивий групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В системи АВО, що не виключає походження крові на штанах підозрюваного ОСОБА_3 від потерпілої ОСОБА_4 (носія антигену А системи АВО) і виключає від підозрюваного ОСОБА_3 (носія антигену В системи АВО). 
3.15.Висновком судової імунологічної експертизи № 2186 від 25.12.2023 року, яка проведена «Одеським обласним бюро СМЕ» відповідно до висновків якої: 1)Кров потерпілої ОСОБА_4 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО; 2)Кров підозрюваного ОСОБА_19 до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО; 3)на підковдрі (за постановою - простирадлі), вилученій в ході огляду місця події за адресою м. Одеса, вул. Зелена, 1А, при встанволені групової приналежності якої в об?єктах № № 3, 6, групові антигени не виявлені в зв?язку з впливом предметів-носіїв на ізосироватки анти-В і анти-А, в об?єктах № 1, 5 виявлений антиген А, властивий групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В, в об?єктах № 2, 4 виявлений антиген В, властивий групі крові В з ізогемаглютиніном анти-А за системою АВО. Таким чином не виключається можливість походження крові на дослідженій підковдрі в об?єктах № 1, 5 - від потерпілої ОСОБА_4 , в об?єктах № 2, 4 - від підозрюваного ОСОБА_3 . 
3.16.Висновком судової імунологічної експертизи № 2136 від 12.12.2023 року, яка проведена «Одеським обласним бюро СМЕ» відповідно до висновків якої: 1)Кров потерпілої ОСОБА_4 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО; 2)Кров підозрюваного ОСОБА_19 до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО; 3)На двох наволочках, вилучених 05.11.2023 року під час огляду місця події за адресою м. Одеса, вул. Зелена, 1А, виявлена кров людини. При встановлені групової приналежності крові виявлений антиген А, властивий групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, що не виключає її походження від любої особи - носія антигену А, в тому числі від потерпілої ОСОБА_4 (також носія антигену А). Походження крові від підозрюваного ОСОБА_3 (носія антигену В) виключається. 
3.17.Висновком судово-медичної експертизи КУ ООБСМЕ, трупу ОСОБА_4 , 1980 р.н., від 05.01.2024 року № 3213, відповідно до підсумків якої: 
1)На трупі ОСОБА_4 виявлені ушкодження:
-А: Закрита черепно-мозкова травма: синці обличчя в ділянці горизонтальної гілки нижньої щелепи справа (1), зліва (1), крововилив м?яких покрові голови з внутрішньої поверхні правої лобно-тім?яно-скроневої ділянок, «плащевидний» субдуральний крововилив верхньо-латеральної поверхні правої півкулі головного мозку (оперативно видалено 150мл), субарахноїдальні крововиливи правої тім`яної та потиличної часток. Закрита черепно-мозкова травма, оцінюється у комплексі (синці та крововиливи під оболонки головного мозку), виникла від ударів тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, приложеної в ділянці нижньої щелепи, стосовно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя п.2.1, п.2.11.а), п.2.1.2, п. 2.1.3 г).
-Б: 3акрита травма грудної клітини: синець передньої поверхні грудної клітини, поперечний перелом 6-го лівого ребра по передній пахвовій лінії. Поперечний перелом ребра виник від надмірного згинання кривизни дуги ребра при дії травмуючих зусиль приложених на віддаленні від перелома (найбільш ймовірно в ділянці синця передньої поверхні грудної клітини). Синець виник від удара тупого предмета індивідуальні особливості в ушкоджені не
відобразилися. Дані ушкодження у причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться, оцінюються в комплексі за механізмом їх виникнення, при звичайному перебігу у живих осіб супроводжуються розладом здоров`я тривалістю більше 3-х тижнів (21 день) і по цьому критерію мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (п. 2.2.1 в) Правил).
-В: Синці: кінцівок: правого плеча на зовнішній поверхні в середній третині (2), лівого плеча на передній поверхні в середній третині (і), правого стегна на передній поверхні, в середній третині (1). Синці кінцівок у ОСОБА_4 виникли від ударів тупого (тупих) предмета (предметів) індивідуальні особливості в яких не відобразилися, у причинному зв`зку з настанням смерті не знаходяться, як кожне окремо, так і в своїй сукупності при звичайному перебігу у живих осіб мають незначні наслідки які швидко зникають тривалістю не більше шести днів, і по цьому критерію мають ознаки легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.5 Правил). Ушкодження у ОСОБА_4 а саме черепно-мозкова травма, травма грудної клітини та синці кінцівок могли утворитися 03.11.2023року. як зазначено в постанові, на це вказує характер крововиливів та цвітіння синців, за даними гістологічного дослідження - субдуральна гематома з ознаками резорбції та проліферації, субарахноїдальний крововилив з ознаками резорбції, крововилив у ділянці підборіддя справа з ознаками резорбції, крововилив у ділянці підборіддя зліва з вираженими реактивними змінами та ознаками резорбції. Судово-медичних даних, які дають можливість встановити послідовність виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 , не встановлено.
2)Смерть ОСОБА_4 перебуває у прямому причинному зв`язку з черепно-мозковою травмою, яка зазначена в пункті 1 наступних підсумків, у вигляді синців в ділянці нижньої щелепи, крововиливів під оболонки головного мозку (над твердою мозковою оболонкою (субдуральний), та під м`якою мозковою оболонкою (субарахноїдальний). Безпосередньою причиною смерті з`явився набряк головного мозку. Смерть ОСОБА_4 чітко констатовано в лікарні 14 листопада 2023 року о 09 годині 30 хвилин. Трупні явища на момент проведення експертизи повністю відповідають цьому терміну.
3)Тілесні ушкодження у ОСОБА_4 , а саме синці в ділянках нижньої щелепи справа (1) та зліва (1) та черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів під оболонки головного мозку могли бути утворені дією тупого предмета з обмеженою ударною поверхнею у тому числі і від удару кулаком руки в ділянку лівої сторони щелепи ОСОБА_4 та одного удару кулаком руки в ділянку правої сторони щелепи, як зазначено в постанові.
4)Черепно-мозкова травма, яка була виявлена при експертизі трупа ОСОБА_4 , з наявністю крововиливів під оболонки головного мозку могла супроводжуватися швидкою втратою свідомості, та відповідно, відсутністю можливості до здійснення потерпілою після, спричинення їй цих ушкоджень яких-небудь дій, таких як пересуватися, кричать, здійснювати опір. Слід зазначити, що у деякої частини потерпілих може бути так званий «світлий проміжок» який може бути від десятків хвилин-годин, на протязі якого у них є можливість до самостійних дій до моменти розвитку критичного здавленння та набряку тканини головного мозку.
5)Судово-медичною експертизою трупа ОСОБА_4 , не встановлено ушкоджень, які могли виникнути при падінні з висоти власного зросту на поверхню бетонного покриття.

Документи докази за епізодами обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК.
І. Усними доказами (показаннями).
3.18.Показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який допитаний в судовому засіданні показав, що він проживав у орендованому житлі, за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_4 . За вказаною адресою також проживала ОСОБА_4 та її співмешканець ОСОБА_3 . У власності ОСОБА_10 знаходився велосипед «Comanche». 20.10.2023 року ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_10 велосипед для тимчасового користування. Через деякий час ОСОБА_3 повернувся без велосипеда, повідомивши, що в нього його забрали у ТЦК, де співробітники центру забрали в нього його велосипед. Обіцяв віддати власний велосипед. ОСОБА_10 зачекав ще декілька днів, а після цього звернувся у поліцію.
3.19.Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який допитаний в судовому засіданні показав, що він проживає за адресою АДРЕСА_2 . Будинок має два окремих подвір`я; один його, а інший його сестри в якій проживала його племінниця ОСОБА_4 . Періодично до неї приходив ОСОБА_3 та орендував кімнату ОСОБА_10 . Підстав обмовляти ОСОБА_3 у нього немає. Стосунки з ним були звичайні знайомі. Він іноді випивав з ним алкоголь. В один з днів, вони спільно випили багато горілки і ОСОБА_9 заснув. Коли проснувся, то побачив відсутність власного мобільного телефону «Samsung Galaxy A10». Зрозумів, що його викрав ОСОБА_3 . Окрім того, оскільки в його будинок мав часто доступ ОСОБА_3 , в один з днів він викрав електричний циркуляр марки «Dnipro M». ОСОБА_9 після вказаних викрадень зустрічався з ОСОБА_3 і останній запевнив його, що поверне викрадені речі, однак цього не зробив, тому потерпілий звернувся у поліцію. 
3.20.Показаннями свідка ОСОБА_20 , який показав, що з ОСОБА_3 знаходиться в товариських стосунках протягом трьох років. Потерпілих у провадженні не знає. Підстав обмовляти ОСОБА_3 у нього немає. За обставинами провадження, свідок показав, що в один з днів восени 2023 року до нього звернувся ОСОБА_3 з проханням продати велосипед чорного білого кольору. Марку свідок не пам`ятає. Прохання було пов`язано з тим, що ОСОБА_3 не мав документів, що посвідчують особу. ОСОБА_20 погодився, оскільки ОСОБА_3 винний був йому 400 гривень. Вони приїхали на ринок по вул. Іцхака Рабіна ,де продали раніше незнайомому чоловіку велосипед. З вказаної продажи ОСОБА_3 повернул йому борг 200 гривень. Ще через деякий час ОСОБА_3 попросив продати мобільний телефон, марку якого свідок також не пам`ятає. В ломбарді по вул. Ак. Філатова ОСОБА_20 продав мобільний телефон. З продажу ОСОБА_3 повернув також 200 гривень свого боргу. Про те, що вказані речі були викрадені свідок не знав. 
3.21.Показаннями свідка ОСОБА_21 , який допитаний в судовому засіданні показав, що на ринку по вул. Іцхака Рабіна займається ремонтом велосипедів. В один з днів восени 2023 року до нього звернувся раніше незнайомий ОСОБА_3 , з проханням купити велосипед «Comanche». Свідок ОСОБА_21 повідомив, що купувати не буде допоки він не наддасть власні документи. Оскільки документів в нього не було чоловік пішов. Через деякий час раніше незнайомий ОСОБА_3 повернувся разом з іншим чоловіком, який надав свої документи та запропонували купити велосипед «Comanche» чорного-білого кольору. Оглянувши велосипед, ОСОБА_21 купив його за 1000 гривень. При цьому сфотографував паспорт особи, яка продавала велосипед. Через тиждень, після ремонту ОСОБА_21 продав вказаний велосипед. Ще через деякий час до нього прийшли поліцейські, які шукали вказаний велосипед, повідомивши йому, що він був викрадений. Велосипед він повернути не зміг, оскільки продав його. 

ІІ. Документами доказами. 
3.22.Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.11.2023 року, який складений оперуповноваженим СКП ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, відповідно до якого гр. ОСОБА_10 просить прийняти заходи до невстановленої особи яка 20.10.2023 року, приблизно о 15:00 годині заволоділа його велосипедом, який стояв у подвір`ї, за адресою: м. Одеса, вул. Зелена, 1А.
3.23.Протоколом огляду місця події від 09.11.2023 року, відповідно до якого з 17 години 07 хвилин до 17 години 20 хвилин, в присутності понятих, слідчий поліції, за участі власника приміщення ОСОБА_10 провів огляд ділянки місцевості розміром 2х2 м., яка розташована на території подвір`я, за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаним оглядом зафіксоване місце, де знаходився викрадений велосипед. З місця події нічого не вилучалось. 
3.24.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.11.2023 року, відповідно до якого слідчий СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області в період часу з 17 години 45 хвилин до 18 години 00 хвилин у присутності понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_10 , чотири фотокартки, на яких містять фото осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка на фотокартці під № 3 ( ОСОБА_3 ), як особу на ім`я ОСОБА_22 , якому він надавав в користування свій велосипед марки «Camanche» білого кольору з елементами чорного та зеленого кольорів. Впізнав особу за формою обличчя. 
3.25.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2023 року, відповідно до якого слідчий СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області в період часу з 16 години 20 хвилин до 16 години 33 хвилини у присутності понятих, пред`явив свідку ОСОБА_20 , чотири фотокартки, на яких містять фото осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, свідок впізнав особу чоловіка на фотокартці під № 2 ( ОСОБА_3 ), як особу на ім`я ОСОБА_16 , на прізвисько « ОСОБА_23 », який в жовтні 2023 року попросив ОСОБА_20 продати велосипед білого кольору із елементами чорного та зеленого кольорів із написом англійськими літерами на рамі велосипеду та який заявляв, що вказаний велосипед належить йому. Впізнав особу за формою носу, очами, обличчям.
3.26.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.11.2023 року, відповідно до якого слідчий СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області в період часу з 10 години 41 хвилин до 10 години 58 хвилин у присутності понятих, пред`явив свідку ОСОБА_24 , чотири фотокартки, на яких містять фото осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, свідок впізнав особу чоловіка на фотокартці під № 2 ( ОСОБА_3 ), як особу який в жовтні 2023 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин намагався продати йому велосипед марки «Camanche» біло-чорно-зеленого кольору, та який наступного дня прийшов зі своїм знайомим та продав йому вищевказаний велосипед за 1000 гривень. Впізнав особу за формою обличчя.
3.27.Протоколом слідчого експерименту від 21.12.2023 року та відеозаписом слідчої дії, відповідно до яких слідчий у період часу з 12 години 25 хвилини до 12 години 38 хвилин у присутності понятих, підозрюваного ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_10 з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень - крадіжок майна: велосипеду марки «Camanche»; електро-циркуляру марки «Дніпро - М»; мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A10», провів слідчий експеримент, під час якого підозрюваний ОСОБА_3 - за адресою АДРЕСА_2 , показав, як він зайшов на подвір`я та викрав велосипед ОСОБА_10 , після цього через деякий час під час спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_9 , коли останній заснув взяв його мобільний телефон і продав його. Після цього кошти разом з ОСОБА_9 пропив. Далі коли ОСОБА_9 спав, він викрав електро-циркуляр, який також продав. 

Документи за епізодом викрадення мобільного телефону ОСОБА_9 .
3.28.Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.11.2023 року, який складений оперуповноваженим СКП ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, відповідно до якого гр. ОСОБА_9 просить прийняти заходи правового характеру до малознайомого на ім`я ОСОБА_16 , який 15.10.2023 року таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10» з сім-картою НОМЕР_8 . 
3.29.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.11.2023 року, відповідно до якого слідчий СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області в період часу з 10 години 40 хвилин до 10 години 50 хвилин у присутності понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_9 , чотири фотокартки, на яких містять фото осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, потерпілий впізнав особу чоловіка на фотокартці під № 4 ( ОСОБА_3 ), як особу на ім`я ОСОБА_16 , на прізвисько « ОСОБА_23 », який 15.10.2023 року, перебуваючи за адресою м. Одеса, вул. Зелена, 1А викрав його мобільний телефон «Samsung Galaxy A10». Впізнав особу за формою обличчя, зачіскою.
3.30.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.11.2023 року, відповідно до якого слідчий СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області в період часу з 11 години 45 хвилин до 12 години 00 хвилин у присутності понятих, пред`явив свідку ОСОБА_20 , чотири фотокартки, на яких містять фото осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей у зовнішності та обличчі. Серед пред`явлених осіб, свідок впізнав особу чоловіка на фотокартці під № 1 ( ОСОБА_3 ), як особу на ім`я ОСОБА_16 , на прізвисько « ОСОБА_23 », який в жовтні 2023 року попросив допомогти ОСОБА_20 здати до ломбарду мобільний телефон «Samsung Galaxy A10» у чохлі чорного кольору. Впізнав особу за формою обличчя, за очами.
3.31.Згідно відповіді з ПТ «ЕВ.РО.ЛОМБАРД «ЕВ.РО.ФІНАНСИ ЛТД І КОМПАНІЯ» телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A 10» SM - A105F/DS, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , був наданий 20.10.2023 року в заставу до відділення Товариства, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 43, громадянином ОСОБА_20 , з метою одержання грошових коштів кредит строком на один день. В зв`язку з неповерненням кредитних коштів у встановлений термін, 25.10.2023 року вказаний телефон було інкасовано та реалізовано.

ІІІ. Висновками експертиз.
3.32.Висновком товарознавчої експертизи від 22.11.2023 року № 5888/23, відповідно до якої: Ринкова вартість велосипеду марки «Comanche Prairie» біло-чорно-зеленого кольору, бувшого у використанні, з урахуванням зносу, станом на 20.10.2023 року, становила: 8000 грн.
3.33.Висновком товарознавчої експертизи від 29.11.2023 року № 6102/23, відповідно до якої: ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy A 10» SM - A105F/DS, у корпусі темно-синього кольору (ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 ) S/N: НОМЕР_3 , з урахуванням зносу, станом на 15.10.2023 року становила: 2812 грн.

3.34.Епізод кримінального правопорушення за крадіжкою електричного циркуляру марки «Dnipro M», що мав місце 17.10.2023 року був вирішений ухвалою суду від 26.05.2026 року, якою провадження закрито, у зв`язку із декриміналізацією. 

4.Оцінка доказів судом.
І.Питання умислу, мотивів, мети правопорушення, а також доводів обвинуваченого за епізодом вчинення тяжких тілесних ушкоджень. 
4.1.Питання яке підлягало вирішенню у даному кримінальному провадженні чи винен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК (умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої)? Окремо постало питання винуватості за крадіжку.
4.2.Вказане провадження є прикладом непрямого доказування, в частині спричинення тяжких тілесних ушкоджень (або по іншому доказування за допомогою вивідного знання), оскільки коло прямих доказів нажаль досить вузьке. Конфлікт що відбувся між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мав місце в умовах, коли якщо сторонні особи і бачили нанесення ударів по потерпілій на вулиці, то вказаних осіб не надалось можливим встановити. Разом з тим, про нанесення двох ударів кулаками саме ОСОБА_3 свідчить сукупність доказів, що були виявлені поліцією та досліджені у суді. 
4.3.Так, важливими з точки зору доказування стали покази свідка ОСОБА_10 , який проживав у домоволодінні разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Свідок показав, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 дуже часто сварились. Результатом таких сварок було побиття ОСОБА_4 обвинуваченим ОСОБА_3 , про що свідчили синці та гематоми на тілі потерпілої. Хоча він не бачив безпосередньо побиття ОСОБА_4 , однак свідок стверджувально показав, що бив її тільки співмешканець ОСОБА_3 . В день, який визначено як встановлення факту непритомності потерпілої, ніхто окрім ОСОБА_3 в кімнату, де вони спільно проживали з ОСОБА_4 , не заходив. Ніч з 03.11.2023 року по 04.11.2023 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 провели разом і сторонні особи не заходили до домоволодіння. 
4.4.Покази свідка ОСОБА_10 , об`єктивно підтверджуються смс-перепискою між ним та матір`ю потерпілої ОСОБА_13 . У переписці можливо побачити, що ОСОБА_13 турбується про свою доньку ОСОБА_4 . Зміст повідомлень показує, що між останньою і ОСОБА_3 були конфлікти та останній бив її. Повідомлення також підтверджують покази свідка ОСОБА_14 , щодо перебування певний час не вдома потерпілої, а безпосередньо у ОСОБА_14 . Фактично такі дії були переховуванням ОСОБА_4 від ОСОБА_3 . Потім, 05.11.2023 року приблизно о 16.05 -16.30 годині під час спілкування ОСОБА_13 з ОСОБА_10 було встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 фактично непритомна, декілька днів не виходила зі своєї кімнати. І знову, окрім ОСОБА_3 в кімнаті потерпілої нікого не було. 
4.5.Тобто така сукупність інформації, показує чітко на ОСОБА_3 , як на особу, яка вчинила вказаний злочин у відношенні потерпілої ОСОБА_4 .
4.6.Доказовими є також покази свідка ОСОБА_9 , який переконливо зазначив, що бачив особисто тілесні ушкодження на тілі племінниці ОСОБА_4 ще при житті та знав з її слів, що ці тілесні ушкодження наносив їй ОСОБА_3 . 
4.7.Окремим доказом є слідчий експеримент за участю ОСОБА_3 , який проведений 13.11.2023 року, тобто в день, коли потерпіла була ще жива. При оцінці даного доказу, суд приймає до уваги позицію прокурора, яка полягає в тому, що ОСОБА_3 надавав вільно покази під час слідчого експерименту та показував, як, та за яких обставин він наніс два удари в обличчя потерпілій, оскільки розумів, що потерпіла ОСОБА_4 жива і що будь-яких негативних наслідків ще могло не наступити. Тобто, він був справді щирий, оскільки жодної небезпеки у вигляді суворого кримінального переслідування ще на горизонті не було. 
4.8.Вже ІНФОРМАЦІЯ_5, коли він дізнається про смерть співмешканки у лікарні, ОСОБА_3 одразу змінює правову позицію та намагається викласти події, як такі, що до нього не мають жодного відношення. Дуже красномовним є те, що ОСОБА_3 показав, що наніс виключно два удари по потерпілій. При цьому експертиза, закінчена лише 05.01.2024 року, так само показала, що потерпіла померла від набряку головного мозку, що перебуває у прямому причинному зв`язку із заподіянням ОСОБА_3 двох ударів. 
4.9.Таким чином, версія сторони обвинувачення, яка мала на початку розслідування досить сирий ґрунт, на теперішній час має всі ознаки ґрунтовного обвинувачення. Доказами вини виступили сукупність інформації, яка вказує саме на ОСОБА_3 , як на особу, яка спричинила умисні тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .
4.10.Непрямі докази за своєю природою абсолютно тотожні з прямими; вся різниця їх полягає тільки в тому, що очевидність, яка створюється прямими доказами, відноситься безпосередньо до факту, що становить предмет дослідження (factum probandum), тоді як непрямі докази, будучи по суті такими ж прямими ознаками, являють собою безпосередню очевидність другорядних фактів.
4.11.Досліджені судом непрямі докази, більш ніж змістовно розкривають у ретроспективному світосприйнятті, що сталось 03.11.2023 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вони доводять, що ОСОБА_3 діяв умисно, усвідомлюючи, що нанесення навіть двох ударів по потерпілій, можуть спричинити їй непоправну шкоду здоров`ю. Про власні фізичні можливості ОСОБА_3 повідомляв під час допиту, в тому числі зазначивши, що йому відомо, що людину можливо вбити і одним ударом. 
4.12.Враховуючи обставини, які відомі суду, спосіб вчинення злочину - фізичне насилля (побиття) в публічному місці; кількість, характер та локалізацію ударів - два прямих удари в обличчя із значною силою; суд робить висновок, що умисел у ОСОБА_3 був направлений саме на спричинення тяжких тілесних ушкоджень. Такий умисел був прямим, оскільки останній усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання. 
4.13.Таке твердження суду випливає з всіх означених вище характеристик і перш за все з думки про те, що ОСОБА_3 є фізично розвинутою людиною, яка володіє навичками вуличної бійки, а тому повинен розуміти, які наслідки можуть наступити у випадку застосування фізичного насилля, тим більше по відношенню до більш слабкої людини. При певних навичках, будь-яка дія становиться досконалою. Вміння вдало користуватись руками в бійці, здатне завдати непоправної шкоди здоров`ю. У випадку з ОСОБА_3 , кожний, хто побачить останнього зрозуміє, що він вміє керувати власним тілом, а останнє дозволяє йому мати фізичні переваги над іншими. 
4.14.В цій оцінці фізичних здібностей ОСОБА_3 не можна не згадати вислів філософа права «….Як би морально низько не стояла людина, в ній завжди слід поважати людину, тобто, визнавати в ньому розумно-вільну істоту, а тому вважати її відповідальною за свої дії. Це - найвища моральна вимога, яку не можуть усунути жодні софізми»5. Якщо основою людини є дві якості: вміння володіти своїми почуттями та відповідальність за свої вчинки і дії, то ОСОБА_3 , на жаль, не здатний контролювати свої негативні емоції, свій гнів і злість, які є наслідком нестриманості. Відповідно вчинки і дії останнього показують злочинні нахили такої особистості та неконтрольовану вседозволеність, що у будь-який момент може призвести до застосування фізичного насилля та спричинення непоправного зла іншій людині або суспільним інтересам. 
4.15.Щогодинний досвід переконує нас, що ми маємо можливість утримувати свої потяги уявленням інших мотивів чи навіть просто уявленням необхідності міркування. Таке міркування не може бути злим або агресивним, адже тоді не існувало б суспільства. У будь-якому разі, наші думки, а разом з ними і дії повинні бути не шкідливим для оточуючих. Все це є частиною співіснування у демократичному суспільстві, у цивілізованій державі. 
4.16.Оцінюючи правову позицію обвинуваченого, при існуючих доказах, суд вважає, що своєю поведінкою та категоричним запереченням здорових та об`єктивних фактів і доказів, ОСОБА_3 лише підтверджує твердження прокурора і думку суду виражену у даному вироку про винність у вчиненні злочину. Кожна людина, яку обґрунтовано обвинувачують у вчиненні правопорушення, може розумно надати пояснення або спростувати такі твердження.
4.17.Суд неодноразово проводив думку, яка є частиною загального права, що презумпція невинуватості яка є видатним принципом права, «не означає, що ми повинні вважати невинність підсудного визнаною, - якби це було так, його слід було б звільнити - або що його невинність вже «a priori» більш вірогідна, або, що більшість залучених до суду невинні. Вона означає лише, що тягар доведення лежить на обвинувачі»8.
4.18.Як зазначено вище у вироку, прокурор повністю довів, що злочин по відношенню до потерпілої вчинив ОСОБА_3 . Непрямі докази: покази свідків, впізнання за фотознімками, смс переписка переконливо показують на ОСОБА_3 , як на людину, яка нанесла фізично сильні удари, які призвели до смерті потерпілої. Будь-яка розумна людина має можливість такі твердження щонайменше спростувати або показати свої дії зовсім у іншому вигляді, що дало б змогу незалежному спостерігачу, яким у даній справі є суд, зрозуміти такі дії обвинуваченого або побачити їх зовсім у іншому вигляді (наприклад: не злочинними або необережними та інше). 
4.19.Цікавою в цьому напрямку є думка видатного англійського юриста ОСОБА_30 - «Загальне правило, що допускає дуже рідкісні винятки, полягає в тому ґрунтовному припущенні, що безневинний може пояснити підозрілі чи незвичайні явища, що помічаються в його особистості, одязі чи поведінці, і що в цьому випадку, якщо не повага до істини, то почуття самозбереження змусить його розсіяти підозри, що виникли. Відверте і задовільне пояснення обставин, що становлять причини підозри, завжди діє на користь обвинуваченого і викликає до нього довіру, якщо навіть у істині його пояснень і важко переконатися. З іншого боку, сила підозр, які викликаються відомими обставинами, збільшується, якщо підсудний не представляє жодного пояснення фактів, які, як можна ґрунтовно припустити, він має можливість і навіть пряму вигоду пояснити»9. Тобто, пояснення обвинуваченого у даному випадку є прямою вигодою для нього, при наявності як він вважає, мінімальних доказів його вини. Завдяки ним він може розсіяти всі існуючи підозри, показати який розвиток мали події, що сталися 03 листопада 2023 року приблизно о 16:00 годині біля магазину «Таврія В» по вул. Скворцова, біля будинку № 4А, в м. Одесі. Натомість, обвинувачений обмежився лише формальним запереченням, не пояснивши, які підстави обмовляти його свідкам. 
4.20.Надання суду доказів є як обов`язком так і правом прокурора в судовому процесі. Обов`язком в розумінні ст. 92 КПК, як частина імперативних функцій обвинувальної влади. Правом в силу вимог ст. 26 КПК, яка передбачає диспозитивність, що має своє вираження у вільному використанні сторонами своїх прав у межах та у спосіб передбачений законом. Відповідно прокурор вільно, на власний розсуд визначає межі кримінального переслідування особи та предмет доказування такого правопорушення. 
4.21.Доказавши обставини, які встановлені у ст. 91 КПК, прокурор може обмежити надання своїх доказів на будь-якому етапі процесу доказування. Одночасно суд вправі очікувати на розумні пояснення вже доведеної поведінки обвинуваченого. У цьому контексті, суд ,як безсторонній орган влади, зобов`язаний надати можливість обвинуваченому висловити свою позицію. Однак, ОСОБА_3 не скористався розумною можливістю спростувати висунуті проти нього обвинувачення. 
4.22.На думку суду, мотивом вказаного злочину стала раптова ненависть та озлобленість на потерпілу, які стали можливі в уяві ОСОБА_3 , внаслідок своїх переконань і вже сформованого негативного ставлення до співмешканки - потерпілої ОСОБА_4 . Однією з версій, що обумовило мотиви поведінки обвинуваченого стало його роздратованість з приводу постійного вживання наркотичних засобів ОСОБА_4 і опосередкований вплив на вживання самим ОСОБА_3 таких наркотиків. Разом з тим, навіть при існуючому порядку речей, такі дії не дають право людині на спричинення іншій людині тяжких тілесних ушкоджень, що можуть призвести до летальних наслідків. Нетерпимість до зустрічної думки, обмеженість у світосприйнятті обставин життя, роздратування будь-якими зовнішніми факторами і як наслідок запальність у способах вираження емоцій призвели обвинуваченого до нанесення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень. Метою таких дій було очевидне спричинення тяжкої шкоди здоров`ю потерпілої, оскільки неможливо допустити іншої думки оцінюючи дії ОСОБА_3 . Якщо б останній не бажав таких наслідків, він і не застосовував би власні навички у кулачних бійках і тим більше не застосовував би його до співмешканки, з якої прожив певний час, знаючи її характер і емоційну складову темпераменту, що надавало змогу оцінити її як людину спокійну та малодушну. 
4.23.Відповідно у даному провадженні достеменно встановлено: суспільно небезпечне діяння, що виразилось у нанесенні потерпілій ОСОБА_4 двох смертельних ударів в обличчя; суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_4 через 11 днів; причинний зв`язок між діянням і суспільно небезпечними наслідками - є смерть потерпілої саме від двох ударів, які визначені за сукупністю тяжкими тілесними ушкодженнями. 

ІІ.Оцінка доводів захисника.
4.24.Щодо доводів захисника про існування у обвинувальному акті невірно зазначеної дати складання такого акту прокурором (зазначено 29.01.2023 року, замість правильного 29.01.2024 року), що надає право та навіть створює обов`язок у суду виправдати обвинуваченого, на думку суду не витримує жодної критики. Такі софізми, навіть за змістом позбавлені будь-якого логічного та розумного сенсу. 
4.25.Такі твердження і вимоги, навіть гірше за правовий пуризм (англ. Legal purism). Поняття яке доречи введено в обіг Рішенням ЄСПЛ у справі «Сутяжник проти Росії» від 23.07.2009 року (Sutyazhnik v. Russia, заява № 8269/02).
4.26.Суд сприймає зазначену прокурором дату затвердження обвинувального акту, в частині року (2023 рік, замість правильного 2024 рік) як звичайну людську помилку, яка не може і насправді не впливає на будь-які обставини у даному провадженні. Така помилка не змінює зміст обвинувачення, не руйнує обвинувачення, не фальсифікує фактичні обставини, не підриває доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 . Така формальна помилка - не створила неможливість під час судового розгляду у дослідженні доказів, не перешкодила сторонам реалізувати свої права відповідно до ст. 6 Конвенції. 
4.27.Невірна дата (рік) затвердження обвинувального акту не вплинула на засади кримінального провадження. Наприклад, на засаду змагальності, в частині порушення балансу надання сторонами своїх доказів, надання доводів і викладу правової позиції. 
4.28.На думку суду, такий сухий формалізм, що висловлений захисником, є лише інструментом задля звільнення ОСОБА_3 , вину якого доведено поза розумним сумнівом, - від кримінальної відповідальності за будь-яких умов. 
4.29.Суд не може сприйняти такі мертві доводи адвоката, на фоні існуючих адекватних та головне законних доказів вини ОСОБА_3 у завданні тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, що потягли за собою її смерть. Сам зміст кримінального провадження, на фоні встановлених і доведених обставин винуватості обвинуваченого свідчить про необхідність ухвалення саме обвинувального вироку. 

ІІІ.Питання умислу, мотивів, мети правопорушення, а також доводів обвинуваченого за епізодами вчинення таєного викрадення чужого майна. 
4.30.Доводи обвинуваченого, що він не вчиняв крадіжки мобільного телефону, а потерпілий добровільно надав йому телефон для продажу, щоб вони спільно продовжили вживання алкоголю, на думку суду спростовується потерпілим. Так, допит потерпілого ОСОБА_9 відбувся за участі обвинуваченого. Останній мав змогу задавати питання та спростовувати твердження потерпілого. Натомість під час такого допиту, потерпілий досить переконливо доводив, що не давав дозволу на продаж власного мобільного телефону. Він підтвердив спільне вживання алкоголю разом з ОСОБА_3 , він також підтвердив, що напивався до стану втрати свідомості, і йому дуже соромно за свою поведінку. Однак, він переконаний, що у будь-якому стані він не давав згоди на продаж телефону, оскільки в нього були кошти для купівлі будь-якого алкоголю. Для купівлі горілки йому не потрібно нічого продавати. Окрім того, він неодноразово спілкувався з ОСОБА_3 після крадіжки, і останній запевняв, що обов`язково поверне мобільний телефон і електричний циркуляр (провадження за цим епізодом закрито).
4.31.Тобто, сам зміст показань потерпілого, а також його заперечення на свідчення обвинуваченого, надають право суду на думку, що обвинувачений лукавить і кривить душею. Він не обґрунтовує власні свідчення, він лише емоційна тисне на слухачів, намагаючись за допомогою апозиопезису та штучних відчуттів звернути увагу на свої переконання. Однак, доводи потерпілого і його твердження, для обвинуваченого залишаються наче не існуючими хмарами. Він не спростовує їх, лише описує власну історію. 
4.32.Суд вважає, що обвинувачений зобов`язаний був пояснити причини для обмови його потерпілим. Він, щонайменше повинен був надати ґрунт суду для сумнівів у показаннях потерпілого. Однак, таких дій не сталось. 
4.33.Навпаки пояснення потерпілого досить задовільні. Описуючи історію життя з племінницею ОСОБА_4 , потерпілий і описав роль у відносинах обвинуваченого. Послідовність опису обставин, що стались за його участю, прямодушне пояснення власної слабкості при вживанні алкоголю, а так само переконливо твердження про викрадення його мобільного телефону ОСОБА_3 та спілкування з останнім з приводу крадіжки, - підтверджують висновки суду, що ОСОБА_3 таємно викрав мобільний телефон потерпілого ОСОБА_9 і умисно здав його у ломбард, використовуючи документи іншої людини. 
4.34.Таким чином, суд на підставі досліджених доказів вважає, що ОСОБА_3 вчинив крадіжку з прямим умислом, оскільки усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення кримінального закону і бажав настання саме таких наслідків. 
4.35.Мотивом вчинення крадіжки, є очевидно незаконне збільшення власних грошових заощаджень. Загальновідомий мотив у вигляді незаконного збагачення, у даному випадку не дуже рівноцінний встановленому юридичному факту, оскільки збагатитись тільки за рахунок коштів від продажу мобільного телефону неможливо. Метою правопорушення стало обернення чужого майна на власну користь. 
4.36.Щодо крадіжки велосипеду, суд не дає оцінки доказам винуватості ОСОБА_3 , оскільки останній визнав факт викрадення такого майна. За своїм змістом покази потерпілого ОСОБА_10 є розумними та послідовними, які узгоджується з фактичними обставинами, які встановлені слідством під час розслідування даного правопорушення. 

5.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
5.1.Обставин які пом`якшують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.
5.2.Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних та близьких відносинах; рецидив кримінальних правопорушень.

6.Мотиви призначення покарання. 
6.1.При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
6.2.Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться у віці 33 років, має лише середню освіту. Народився в с. Забороль Луцького району Волинської області, однак з чотирьох років проживав в с. Ставкове Розквітівської сільської громади Березівського району Одеської області, де і виріс. З 16 років почав працювати. Виховувався фактично матір`ю і вітчимом. Батьки розійшлись, коли ОСОБА_3 було 11 років. Неодружений, дітей не має. До затримання проживав як за адресою проживання потерпілої в АДРЕСА_2 , так і в АДРЕСА_1 . Раніше неодноразово судимий. 
6.3.Встановлено, що обвинувачений фактично з 16 років був залишений сам на сам із собою. Він не мав достатнього піклування від батьків, які розійшлися, коли йому було 11 років. Не було кому надати слів настанови та звернути увагу тоді ще дитини на більш важливі речі, ніж тяжка робота та бійки на вулиці. 
6.4.Суд вважає, що вчинення насильницький дій по відношенню до потерпілої ОСОБА_4 стало наслідком невихованості, грубості, вседозволеності та потуранням норм моралі. Відсутність культури спілкування, на фоні страшенної злоби по відношенню до іншої людини, так само як неконтрольоване озлоблення, роздратування та неприязнь є характерними рисами ОСОБА_3 , які або вибудувались у нього під час життя, як захисний механізм на зовнішні роздратування, або ж були частиною його самого все життя, однак з роками стали мати свій яскравий прояв у майже всіх діях і словах обвинуваченого. У будь-якому випадку, гнів і раптова, майже не контрольована лють призвели обвинуваченого до вчинення такого тяжкого кримінального правопорушення, за яким настала смерть потерпілої. 
6.5.Посилюється таке негативне враження від дій обвинуваченого, тим фактором, що об`єктом агресії, так би мовити булінгу, ОСОБА_3 обрав жінку, яка хоча і мала певні хвороби та слабкості щодо вживання алкоголю та наркотичних засобів, однак все ж залишалась слабкою і нешкідливою (неагресивною) особистістю. Тобто, дії ОСОБА_3 у даному випадку були максимально деструктивними та агресивними по відношенню до незлобливої, хворої жінки. 
6.6.Надання відповідей на питання обвинуваченим у залі судового засідання, у емоційній формі з використанням жаргону, нецензурної лексики, у формі маніпуляцій та суперечки - лише підтверджують висновки суду про відсутність вихованості, культури та критичного мислення. 
6.7.Так само відсутність моральних принципів у ОСОБА_3 призвели його до вчинення крадіжок майна серед людей з якими він проживав разом ( ОСОБА_10 ) або поряд ( ОСОБА_9 ). Інстинктивність вчинків обвинуваченого, пронизує всі наміри його під час будь-яких дій. Якщо він і має дискурсивне мислення, то вочевидь не бажає до нього прислуховуватись або ж свідомо бажає спотворювати об`єктивну реальність. 
6.8.Злість, агресивність, неконтрольована злобливість, гнів та роздратування - є похідними емоціями первинного, тваринного світу. Відомо з філософії, що злими є не самі бажання, що випливають із тваринної природи людини, а тільки дії, що походять від них. Однак, зла людина, є майже тим самим, що і дитина або людина з дитячим розумом, а злість є ніщо інше ніж відсутність розуму. 
6.9.Безумовно, кожна людина має право на помилку і навіть помилка може бути не одиничною. Всі люди різні та по різному намагаються влаштувати власне життя. Однак, не можна зрозуміти численні умисні дії, які направлені на порушення кримінального закону та спричинення умисної шкоди здоров`ю і власності інших людей. 
6.10.Так, даючи характеристику способу життя обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_3 двічі притягувався до кримінальної відповідальності за спричинення легких тілесних ушкоджень. Один раз, засуджений за вчинення правопорушення проти власності. Види покарань з іспитовим строком, фактично нівелювались обвинуваченим та ігнорувались, оскільки в подальшому покарання йому було призначено на підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків. 
6.11.Суд вже зазначав раніше у судових рішеннях10, що ставлення особи до власної особистості, яке виражається у формуванні світогляду, внутрішньої духовної культури, розстановки життєвих пріоритетів, ціннісні орієнтації і виховання є обов`язковою складовою виховання кожної людини. Відсутність адекватної поведінки у суспільстві та у ставленні до інших людей, вочевидь у обвинуваченого розвинуто у певній мірі у формі інстинктів. І хоча неможливо стверджувати, що ОСОБА_3 має нахили до системного скоєння правопорушень, така поведінка свідчить про не бажання підкорюватись встановленим у суспільстві правилам та законам, а також не бажає займатись самовихованням та розвитком власних позитивних якостей і зміни негативних особливостей характеру. 
6.12.Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі пов`язане з позбавленням волі. Визначаючи строк такого покарання, суд зважає на особистість ОСОБА_3 , його характеристику як людини, яка обізнана в порушені законів, його ментальність та напрямок думок, які пов`язані з свавіллям та вчиненням дій на власний розсуд за власними бажаннями, не враховуючи інтереси інших людей. Є значна різниця між людиною, яка вперше допустила порушення закону і, яка вчиняє такі порушення умисно періодично. Такі люди, як правило вважають свої погляди та думки вищими за інших, а правила які створені задля блага всіх людей, ними не виконуються, оскільки це на їх переконання є певним приниженням їх особистості. Вони правила і закони сприймають, як обмеження створені для всіх, але не для них самих. Відповідно і реакція на зауваження або на звичайне слово, моральної поваги до ближнього у таких людей має свій вираз у формі агресії та озлоблення. Якщо ж умови події будуть передбачати можливість вчинення значної шкоди здоров`ю та навіть життю людини, вказані особи вочевидь здійснять такі злодійські дії не думаючи про наслідки. Відповідно, ОСОБА_3 у даному випадку за вказаним кримінальним правопорушення заслуговує середній строк покарання за санкцією ч. 2 ст. 121 КК, навіть при наявності обтяжуючих вину обставин. За ч. 4 ст. 185 КК покарання повинно бути також у вигляді позбавлення волі, у мінімальній санкції статті, оскільки воно буде поглинене більш тяжким розміром покарання. Відповідно і підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК у даному випадку не існує. 

7.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
7.1.Питання щодо скасування арешту майна, суд приймає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК, відповідно до якої, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
7.2.Речові докази - 1)Дві наволочки сірого кольору із слідами речовини бурого кольору та півковдру сірого і блакитного кольорів зі слідом речовини бурого кольору, відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК підлягають знищенню, як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використано. 2)Спортивні штани сірого кольору, які видані ОСОБА_3 07.11.2023 року, відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК, в зв`язку з тим, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення - конфіскувати. 3)Мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A 10» SM- A105F\DS у корпусі темно-синього кольору у гумову чохлі темно-синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК, як предмет кримінального правопорушення необхідно повернути власнику, потерпілому ОСОБА_9 . Оскільки вказаний телефон повернутий потерпілому під час досудового розслідування 29.11.2023 року, відповідно необхідно вважати його повернутим. 4)Товарний чек від 15.09.2022 року купівлі велосипеду «Comanche Prairie», відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 100 КПК залишити в матеріалах провадження. 
7.3.Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, враховуючи вид покарання - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, як гарантію виконання вироку суду.
7.4.Суд вважає за необхідне звернути в дохід держави суму застави 242 240 гривень, які були внесені за ОСОБА_3 заставодавцем.
7.5.Так, встановлено, що ОСОБА_3 17.10.2024 року був звільнений з під варти у зв`язку із внесенням застави за нього у сумі 242 240 гривень. Разом з тим, вже з 19.09.2025 року обвинувачений оголошений у розшуку, оскільки почав переховуватись від суду і у такий спосіб порушив покладені на нього судом та законом обов`язки, в частині не відлучатись з населеного пункту в якому проживає, повідомляти суд і прокурора про зміну місця проживання та прибувати за кожною вимогою до суду.
7.6.Відповідно судом достеменно встановлений факт переховування и порушення вимог закону в частині виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, а тому підлягає зверненню в дохід держави сума внесеної за ОСОБА_3 застави. 
7.7.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 , винним у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 121 КК у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.
за ч. 4 ст. 185 КК у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
1.2.Відповідно до ст. 70 КК визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.
1.3.Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту набрання законної сили вироком суду.
1.4.Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду за цим кримінальним провадженням за період з 08.11.2023 року по 17.10.2024 року та з 23.03.2026 року по день набрання законної сили вироком суду.
1.5.До набрання вироком суду законної сили продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
1.6.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського (Хаджибейського) районного суду м. Одеси від 09.11.2023 року, а саме з: 1)Двох наволочок сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору та півкодру сірого і блакитного кольорів зі слідом речовини бурого кольору, які було вилучено 05.11.2023 року під час огляду місця події.
1.7.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського (Хаджибейського) районного суду м. Одеси від 09.11.2023 року, а саме з: 1)штанів сірого кольору із плямою речовини бурого кольору із биркою чорного кольору «KAPALUA XL order № 28318400», які були вилучені під час огляду речей 07.11.2023 року.
1.8.Речові докази - 1)Дві наволочки сірого кольору із слідами речовини бурого кольору та півковдру сірого і блакитного кольорів зі слідом речовини бурого кольору - знищити. 2)Спортивні штани сірого кольору, які видані ОСОБА_3 07.11.2023 року - конфіскувати. 3)Мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A 10» SM- A105F\DS у корпусі темно-синього кольору у гумову чохлі темно-синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 - повернути власнику, потерпілому ОСОБА_9 . Оскільки вказаний телефон повернутий потерпілому під час досудового розслідування 29.11.2023 року, відповідно необхідно вважати його повернутим. 4)Товарний чек від 15.09.2022 року купівлі велосипеду «Comanche Prairie» - залишити в матеріалах провадження. 
1.9.Звернути в дохід держави суму застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які внесені за ОСОБА_3 17.10.2024 року. 
1.10.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.
1.11.В частині застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирок суду відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 534 КПК підлягає негайному виконанню, до набрання законної сили вироком. 
1.12.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
1.13.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1 

[1]Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз на момент події Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 27.07.2023 року на строк 90 діб. 
 
[2] ОСОБА_25 «Підстави логіки та метафізики» 1894 рік, арк. 125.
[3]Л.Є. Владимиров «Вчення про кримінальні докази. Частини: загальна і особлива», ОСОБА_26 , 1910 рік. Репринтне видання. Київ, Видавець ОСОБА_27 , 2010., а. 166.
[4]Вільям Вільз «Досвід теорії непрямих доказів» 1864 рік, М.; Видавництво Книжковий дім «Ліброком» 2012 рік, С. 57
[5]Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 18.05.2020 року, Справа № 518/106/16-к, провадження № 1кп/521/93/20, п. 6.5.

 
3 Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз на момент події Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 27.07.2023 року на строк 90 діб. 
4 Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз на момент події Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 27.07.2023 року на строк 90 діб. 
5  ОСОБА_25 «Підстави логіки та метафізики» 1894 рік, арк. 125.
8 Л.Є. Владимиров «Вчення про кримінальні докази. Частини: загальна і особлива», ОСОБА_26 , 1910 рік. Репринтне видання. Київ, Видавець ОСОБА_27 , 2010., а. 166.
9 Вільям Вільз «Досвід теорії непрямих доказів» 1864 рік, М.; Видавництво Книжковий дім «Ліброком» 2012 рік, С. 57

10 Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 18.05.2020 року, Справа № 518/106/16-к, провадження № 1кп/521/93/20, п. 6.5.