Номер провадження: 22-ц/813/4806/26 
Справа № 497/544/25
Головуючий у першій інстанції Кравцова А. В.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Болградського районного суду Одеської області від 26 грудня 2025 року, ухваленого під головування судді Кравцової А.В., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту – ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що 13.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі по тексту ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 103306394, підписавши який, відповідачем підтверджено ознайомлення з наявними схемами кредитування, отримав проект кредитного договору разом з додатками та ознайомився з усіма його умовами.
16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16072024 згідно умов якого позивач отримав за плату право вимог, до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до витягу реєстру боржників від 16.07.2024 року до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 26910,0 грн. 
З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 26910,0 грн, яка складається з 6000,0 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 20250,0 грн – заборгованість за відсотками; 660,0 грн – заборгованість за комісією; вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 26.12.2025 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за кредитним договором № 103306394 від 13.11.2021 року у розмірі 8910, 0 грн, з яких 6000 грн сума кредиту зва договором та 2250 грн проценти та 660 грн комісія, а також 3028,0 грн судових витрат, а всього разом – 11938,0 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , від імені якого дає адвокат Шинжирбаєв М.Т., звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд оскаржуване рішення в частині стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 3028, грн скасувати та ухвали в даній частині нове, яким стягнути з відповідача судовий збір пропорційне задоволених позовних вимог у розмірі 1002,3 грн.
В іншій частині судове рішення сторонами не оскаржується.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та внаслідок неправильного їх дослідження та оцінки, неправильно застосував норми матеріального права, а саме не врахував положення ст. 141 ЦПК України, внаслідок чого здійснив непропорційний розподіл судових витрат за результати розгляду справи.
Своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України учасники справи не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення відповідно до ст. 376 ЦПК України є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 06 березня 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 26910 грн.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду з позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило судовий збір у розмірі 3028 гривен, що підтверджується платіжною інструкцією № 98009 від 18.02.2025 року (а.с. 1).
Рішенням суду позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 103306394 від 13.11.2021 року у розмірі 8910, 0 грн, з яких 6000 грн сума кредиту за договором, 2250 грн проценти, 660 грн комісія.
В решті позовних вимог відмовлено.
Також стягнуто судовий збір у розмірі 3028,0 грн.
Колегія суддів частково не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції та з огляду на доводи апеляційної скарги вважає за необхідне зазначити наступне.
Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, скаржником стверджується про не врахування судом першої інстанції положення ст. 141 ЦПК України, внаслідок чого здійснив непропорційний розподіл судових витрат за результати розгляду справи. 
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Вимоги щодо змісту судового рішення наведені в ст.265 ЦПК України, згідно ч. 5 якої, у резолютивній частині рішення зазначаються: висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог; розподіл судових витрат; тощо.
Згідно матеріалів справи, розмір заявлених ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» позовних вимог становив 26910,0 грн. 
За результатами розгляду справи по суті, судом першої інстанції зроблено висновок щодо часткового задоволення заявлених ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» позовних вимог та стягнуто з ОСОБА_1 , на користь позивача заборгованістьза кредитним договором № 103306394 від 13.11.2021 року у розмірі 8910,0 грн. Вказані встановлені обставини справи та відповідні висновки суду першої інстанції наведені в оскаржуваному рішенні в частині наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та відповідно визначений судом розмір заборгованості учасниками провадження не заперечується та не оскаржується.
Відповідно, з огляду на викладене розмір задоволених позовних вимог у відсотковому співвідношенні становить 33 % від суми заявлених ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вимог.
При цьому, положеннями вищевказаної ст. 141 ЦПК України закріплений обов`язок суду здійснювати за результати розгляду справи по суті розподіл понесених сторонами судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, судом першої інстанції в порушення зазначених положень, стягнуто з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати у розмірі 3028,0 грн, тобто в повному обсязі понесених витрат на сплату судового збору, без врахування зазначених положень ст. 141 ЦПК України та розміру задоволених позовних вимог, на що безпосередньо міститься посилання скаржника в апеляційній скарзі.
На підставі вищевикладених обставин, приймаючи до уваги, що при ухваленні рішення суд дійшов помилкового висновку про стягнення витрат по сплаті судового збору у повному заявленому розмірі 3028 грн, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду підлягає зміні зі зменшенням стягнутих з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судових витрат з 3028 грн на 999,24 грн з урахуванням пропорційне задоволеним позовним вимогам. 
Відповідно, з огляду на викладене, зазначений в оскаржуваному рішенні загальний розмір коштів, який підлягає стягненню з відповідача, який включає в себе розмір заборгованості та розмір сплаченого позивачем судового збору, також підлягає зменшенню з 11938, 0 грн на 9909,24 грн.
Відповідно до положень частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
За таких підстав, апеляційний суд доходить висновку про задоволення апеляційної скарги, зміну рішення, зі зменшенням розміру стягнутих витрат на сплату судового збору, а також зменшенню загальної суми стягнення.
Одночасно, колегія суддів звертає увагу, що при поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 26 .12.2025 року сплачено судовий збір у розмірі 3633, 60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 102).
Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір.
Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів, які добровільно були сплачені заявником, здійснюється на підставі та в порядку визначеному Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 (далі - Порядок), зареєстрованого Міністерством юстиції України 25 вересня 2013 № 1650/24182.
Відповідно до п. 5 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Таким чином, враховуючи те, що за подання апеляційної скарги на рішення суду в частині розподілу судових витрат сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір, ОСОБА_1 має право на звернення до апеляційного суду з клопотанням про повернення сплаченого судового збору на рішення суду в частині витрат на правову допомогу.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
З огляду на положення п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 – задовольнити.
Рішення Болградського районного суду Одеської області від 26 грудня 2025 року в частині розміру судового збору та загальної суми, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» змінити, зменшивши розмір судового збору з 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн на 999 (дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 24 коп та загальну суму з 11938 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн на 9909 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`ять) грн 24 коп.
В іншій частині судове рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 30 квітня 2026 року.

Головуючий О.С. Комлева

Судді М.М. Драгомерецький 

С.М. Сегеда