ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/9298/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Шлай А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2025 в адміністративній справі №280/9298/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
21.10.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів її роботи з 01.01.2004 по 30.06.2004, з 01.07.2004 по 25.07.2004, з 01.08.2004 по 04.02.2007 у закладі з надання психіатричної допомоги у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 періоди її роботи у закладі з надання психіатричної допомоги з 01.01.2004 по 30.06.2004, з 01.07.2004 по 25.07.2004, з 01.08.2004 по 04.02.2007 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із чим здійснити перерахунок та виплату пенсії із урахуванням вже виплачених сум з 21.04.2025.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач під час призначення пенсії протиправно не зарахував до її стажу періоди роботи з 01.01.2004 по 30.06.2004, з 01.07.2004 по 25.07.2004, з 01.08.2004 по 04.02.2007, який повинен був бути зарахований у подвійному розмірі в силу положень статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 періодів роботи з 01.01.2004 по 30.06.2004, з 01.07.2004 по 25.07.2004, з 01.08.2004 по 04.02.2007 у закладі з надання психіатричної допомоги у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2004 по 30.06.2004, з 01.07.2004 по 25.07.2004, з 01.08.2004 по 04.02.2007 у закладі з надання психіатричної допомоги у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим провести їй перерахунок та виплату пенсії з 21.04.2025, з урахуванням вже виплачених сум. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що для зарахування до стажу для обчислення розміру пенсії періоду роботи, зокрема, з 01.01.2004 - 30.06.2004, з 01.07.2004 - 25.07.2004, з 01.08.2004 - 04.02.2007 на посаді молодшої медичної сестри палатного 3-го чоловічого психіатричного відділення Запорізької обласної психіатричної лікарні у подвійному розмірі правових підстав немає, оскільки абз. 1, 2 п. 16 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону №1058 встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. 
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, Позивачу з 22.11.2016 року була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.
З метою з`ясування причин не зарахування періодів роботи з 01.01.2004 по 30.06.2004, з 01.07.2004 по 25.07.2004, з 01.08.2004 по 04.02.2007 до стажу у подвійному розмірі та отримання копії рішення про відмову у зарахуванні до стажу вказаних періодів роботи у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було направлено адвокатський запит.
Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 03.10.2025 № 0800-0219-8/122764 повідомлено, що заяву та документи в 2017 році було розглянуто відділом призначення пенсії Управління ПФУ в Василівському районі Запорізької області та було прийнято рішення про призначення пенсії. Для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах стаж роботи з 01.01.2004 30.06.2004, з 01.07.2004-25.07.2004, з 01.08.2004-04.02.2007 зараховано у подвійному розмірі. З огляду на вищезазначене, для зарахування до стажу для обчислення розміру пенсії періоду роботи, зокрема, з 01.01.2004-30.06.2004, з 01.07.2004-25.07.2004, з 01.08.2004- 04.02.2007 на посаді молодшої медичної сестри палатного 3-го чоловічого психіатричного відділення Запорізької обласної психіатричної лікарні у подвійному розмірі правових підстав немає, оскільки абз. 1, 2 п. 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Окремого рішення про відмову управлінням не приймалось.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування до страхового стажу позивачу періодів її роботи з 01.01.2004 по 30.06.2004, з 01.07.2004 по 25.07.2004, з 01.08.2004 по 04.02.2007 у закладі з надання психіатричної допомоги у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що не зарахування пенсійним органом до стажу позивача у подвійному розмірі періодів роботи у психіатричних закладах охорони здоров`я з 01.01.2004 по 30.06.2004, з 01.07.2004 по 25.07.2004, з 01.08.2004 по 04.02.2007 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та є протиправним.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Приписами частин 1-3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною 1 статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Як видно з матеріалів справи, записами у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 № 11-13 підтверджується, що позивач з 04.02.2002 по 04.02.2007 працювала на посаді молодшої медичної сестри палатної 3-го чоловічого психіатричного відділення Запорізької обласної психіатричної лікарні.
Отже, матеріалами справи підтверджено і не заперечується відповідачем, що протягом спірного періоду позивач працювала у психіатричному закладі охорони здоров`я.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України "Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських посад, посад фармацевтів, посад фахівців з фармацевтичною освітою (асистентів фармацевтів), посад професіоналів у галузі охорони здоров`я, посад фахівців у галузі охорони здоров`я та посад професіоналів з вищою немедичною освітою у закладах охорони здоров`я" від 28.10.2002 № 385, зокрема, затверджено Перелік закладів охорони здоров`я, який містить, зокрема, заклади з надання психіатричної допомоги.
Таким чином, з огляду на вказані обстаивни справи та приписи законодавства, колегія суддів апеляційного суду погоджуєтся з висновками суду першої інстанції, що за правилами ст.60 Закону №1788-XII та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV період роботи у психіатричному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.
При цьому, що стосується посилань відповідача на те, що оскільки з 01.01.2004 набрав чинності Закон № 1058, яким не передбачаються пільги у вигляді зарахування стажу в подвійному розмірі для посад, на яких працювала позивач, з 01.01.2004 відсутні законні підстави для обчислення стажу позивача в подвійному розмірі, то колегія суддів апеляційого суду вважає їх безпідставними, оскільки редакція статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час, а стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовує та не зупиняє її дію.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 04.12.2019 року по справі № 689/872/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2025 в адміністративній справі №280/9298/25 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.В. Шлай